ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. Справа№ 910/3402/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Ніконенко Є.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.06.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Царина"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 (повний текст підписано 19.12.2022)

у справі № 910/3402/22 (суддя - Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Фермерського господарства "Царина"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Черкаський приладобудівельний завод"

про внесення змін до договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Фермерське господарство «ЦАРИНА» (надалі - позивач, скаржник, ФГ «ЦАРИНА») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (надалі - відповідач, Фонд) про внесення змін до Договору.

Предметом позову у справі є вимоги позивача, якими позивач просить суд:

- винести рішення, яким внести зміни до пунктів п. 6.5.4. та 6.5.5 Договору від 30.03.2021 року №1 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - державний пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (код за , Черкаси, вул. 30 років Перемоги, буд. 5/1) за результатами електронного аукціону № UA-PS-2021-02-03-000010-2) укладеного між фермерським господарством «ЦАРИНА» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35163438, Черкаська область, Звенигородський р-н, с. Товста, вул. Шевченка, 121) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (ідентифікаційний код юридичної особи - 43173325, 03039, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 50) в редакції запропонованій Відповідачу Позивачем Заявою від 18.02.2022 року про внесення змін до договору, а саме викласти п. 6.5.4. та 6.5.5 Договору в наступній редакції:

«п. 6.5.4. Забезпечити погашення протягом п`ятнадцяти місяців заборгованості Товариства із заробітної плати, Пенсійного фонду України та бюджетів усіх рівнів, яка складеться на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства»;

«п. 6.5.5. Забезпечити погашення протягом п`ятнадцяти місяців іншої кредиторської заборгованості Товариства, яка складеться на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства».

Юридичними підставами позову позивачем визначено статтю 652 ЦК України, а саме істотну зміну обставин, якими сторони керувались під час укладення договору на умовах, що були погоджені під час його укладення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно посилався на те, що зміна строку виконання умов продажу може призвести до зменшення відповідальності Покупця за невиконання ним зобов`язань. Зміна строків виконання зобов`язань за умовами договору не є зменшенням відповідальності позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22 у задоволенні позову Фермерського господарства "Царина" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях - відмовлено.

Оскаржуване судове рішення обґрунтоване тим, що позивач не довів наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють виконання позивачем договірних зобов`язань в строк передбачений договором, не довів наявність істотної зміни обставин, так і того, що ці обставини істотно впливають на можливість виконання Договору на погоджених сторонами умовах.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фермерське господарство "Царина" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду та задовольнити її повністю. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 по справі № 910/3402/22 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач, відмовляючи в зміні умов Договору від 30.03.2021, не врахував наявність такої істотної обставини, як продовження строку дії карантину в Україні, яким мав бути закінчений 30.04.2021, але в результаті був продовжений КМУ аж до 31.05.2022.

Також скаржник зазначає, що відповідач, відмовляючи в зміні умов Договору від 30.03.2021, не врахував наявність такої істотної обставини, як військова агресія росії проти України.

На переконання позивача, наявні усі умови для зміни договору, визначені ст. 652 ЦК України, а саме у зв`язку з істотною зміною обставин.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та клопотання учасників апеляційного провадження

14.032023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зокрема відповідач зазначає таке:

- 21.02.2022 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна від 18.10.2019 №1327, проведено поточну перевірку виконання умов Договору, про що складено Акт поточної перевірки №5.

- 22.02.2022 листом Регіонального відділення за вихідним №50-12.02-0588 три примірника вказаного акта направлено позивачу для підписання. Заперечення щодо вказаного Акта від позивача не надходили.

- вирішення питання щодо внесення змін до Договору є правом, а не обов`язком відповідача. Відповідне рішення про відмову позивачу у внесенні змін до договору регіональне відділення прийняло, серед іншого, у зв`язку з тим, що позивач здійснив лише невеликий відсоток погашення відповідної заборгованості, що призвело до істотного її збільшення в порівнянні з розміром заборгованості, яка існувала до переходу прав власності на державний пакет акцій.

- договір з позивачем укладено під час дії карантинних обмежень, запроваджених КМУ, а отже твердження позивача щодо неможливості виконання умов договору з огляду на запровадження карантину є суперечливим.

- строк виконання передбачених пунктом 6.5.4. умов Договору зобов`язань закінчився 04.12.2021, тобто ще до введення в країні воєнного стану.

- позивачем не надано до суду доказів, щодо зміни істотних обставин, які стосуються умов Договору та які є винятковими випадками для внесення змін до договору на підставі статті 652 ЦК України.

20.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства "Царина" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з допомогою власних засобів.

14.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях надійшло клопотання про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 справу № 910/3402/22 за апеляційною скаргою Фермерського господарсьтва "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/3402/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Шапран В.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023, у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному, справу № 910/3402/22 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 витребувано справу № 910/3402/22.

25.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла справа № 910/3402/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 відмовлено Фермерському господарству «Царина» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/3402/22 залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

09.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства "Царина" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До якої долучено докази направлення апеляційної скарги сторонам у справі та доказ сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22. Розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22 призначено на 16.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 прийнято справу № 910/3402/22 за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Гаврилюк О.М. Задоволено клопотання Фермерського господарства "Царина" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 задоволено клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22 відкладено на 20.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22 відкладено на 01.06.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 01.06.2023 з`явився представник відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач та третя особа у судове засідання 01.06.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялися належним чином, через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача заяв та клопотань - не надходило.

Водночас, колегія суддів зазначає, що представник позивача до відеоконференції 01.06.2023 не підключився, в телефонному режимі повідомив, що відсутнє електропостачання, що унеможливлює підключення до відеоконференції та просив відкласти розгляд справи.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників позивача та третьої особи не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а тому суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, у зв`язку із чим клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 30.03.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі - продавець) та Фермерським господарством "Царина" (далі - покупець) укладено Договір №1 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - державний пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі Акціонерного товариства "Черкаський приладобудівний завод" (надалі також - Договір), згідно з п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, котрий став переможцем електронного аукціону № UА-РS-2021-02-03-000010-2 від 28.02.2021 року, що був призначений на 01 березня 2021 року, об`єкт малої приватизації державної власності - державний пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (код за , м. Черкаси, вул. 30-Років Перемоги, 5/1) кількістю 57811292 штуки, загальною номінальною вартістю 14452823 гривні (далі - Об`єкт приватизації), а Покупець зобов`язується сплатити ціну продажу Об`єкту приватизації, виконати зазначені в договорі умови, прийняти Об`єкт приватизації.

Згідно з п. 3.1 вказаного договору, право власності на об`єкт приватизації переходить до Покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкту приватизації разом із неустойкою (у разі її нарахування) та з моменту зарахування акцій на рахунок у цінних паперах Покупця у депозитарній установі.

Право власності на об`єкт приватизації позивач набув 04.06.2021.

Наказом в.о. заступника начальника Регіонального управління забезпечення виконання повноважень у Черкаській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №0554-0 від 17.06.2021 «Про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації - державний пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі акціонерного товариства Черкаський приладобудівний завод» (код за )» наказано затвердити результати продажу об`єкта малої приватизації та вважати приватизацію завершеною.

У розділі 6 Договору визначено обов`язки покупця.

Підпунктом 6.5.4. Договору передбачено, що покупець зобов`язується забезпечити погашення протягом шести місяців заборгованості Товариства із заробітної плати, до Пенсійного фонду України та бюджетів усіх рівнів, яка складається на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства.

Підпунктом 6.5.5. Договору передбачено, що покупець зобов`язується забезпечити погашення протягом дванадцяти місяців іншої кредиторської заборгованості Товариства, яка складається на дату переходу до покупця права власності на пакет акцій.

Таким чином, строк виконання зобов`язань покупця, що передбачений розділом 6 закінчився 04.12.2021 та 04.06.2022.

Умовами договору (п. 10.1) передбачено, що внесення змін до Договору здійснюється відповідно до вимог законодавства тільки за згодою сторін у порядку, затвердженому Фондом державного майна України, шляхом укладення договору про внесення змін до Договору.

18.02.2022 року Покупець (Позивач) направив до Продавця (Відповідача) заяву про внесення змін договору.

З огляду на зазначені обставини, Позивач просив Відповідача внести зміни до п. 6.5.4 та 6.5.5. Договору шляхом викладення їх у наступній редакції:

«п. 6.5.4. Забезпечити погашення протягом п`ятнадцяти місяців заборгованості Товариства із заробітної плати, Пенсійного фонду України та бюджетів усіх рівнів, яка складеться на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства»;

«п. 6.5.5. Забезпечити погашення протягом п`ятнадцяти місяців іншої кредиторської заборгованості Товариства, яка складеться на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства».

07.04.2022 на адресу Покупця надійшов лист від 23.02.2022 №50-12.02-0606, в якому зазначається про відмову в підписанні запропонованого Договору про внесення змін до основного Договору та вказано про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу, додано 3 примірники договору про розірвання договору.

Підставою для відмови в підписанні запропонованого Договору про внесення змін до основного Договору та необхідністю підписання Договору про розірвання договору купівлі-продажу зазначено положення частини 1 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»: зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України, та не можуть передбачати зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов`язань та зменшення загального обсягу інвестицій, визначених договором купівлі-продажу.

Також зазначено, що строк виконання умов продажу об`єкта приватизації, визначених п. 6.5.4. Договору закінчився 04.12.2021 року, а згідно Акту поточної перевірки від 21.02.2022 зроблено висновок про неналежне виконання умов Договору (прострочення виконання зобов`язань та неповне їх виконання). Таким чином, незважаючи на вищенаведене, Відповідач дійшов висновку про те, що Позивач не виконав умови п. 6.5.4 Договору, оскільки, не забезпечив погашення заборгованості АТ «ЧЕРКАСЬКИЙ ПРИЛАДОБУДІВНИЙ ЗАВОД».

Позивач вважає, що відмова відповідача від укладення договору про внесення змін до Договору №1 є безпідставною та необґрунтованою, а тому позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з метою внесення змін до Договору №1 в судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Спір, що виник між сторонами у цій справі, є спором про внесення змін до укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - державний пакет акцій розміром 99,4554 % у статутному капіталі Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» від 30.03.2021 у частині продовження виконання зобов`язань, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору.

Отже, як вірно судом першої інстанції, суд, перш за все, повинен встановити обставини наявності або відсутності підстав для внесення змін до договору, а також, встановити наявність визначених чинним законодавством підстав для внесення таких спірних змін до договору на підставі статті 652 ЦК України.

Загальний порядок внесення змін та розірвання господарських договорів визначений у статті 188 Господарського кодексу України, згідно якої:

- Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1).

- Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2).

- Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. 3).

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4).

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ч. 5).

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України загальними підставами для зміни договору є: істотне порушення договору другою стороною (стаття 651 Цивільного кодексу України) та істотна зміна обставин (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, правові, економічні та організаційні основи приватизації комунального майна, в тому числі особливості укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу об`єкта приватизації урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.

Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюються відповідно до вимог законодавства.

Зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України, та не можуть передбачати: зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов`язань; зменшення загального обсягу інвестицій, визначених договором купівлі-продажу.

Процедуру внесення змін до договорів купівлі-продажу державного (комунального) майна, укладених державними органами приватизації, на час виникнення спірних правовідносин, визначає Порядок внесення змін до договорів купівлі-продажу державного (комунального) майна, затверджений наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 № 1328 (далі - Порядок №1328).

Пунктом 2 розділу І Порядку №1328 визначено, що внесення змін до договору купівлі-продажу державного (комунального) майна (далі - договір купівлі - продажу) здійснюється шляхом укладання між органом приватизації та власником об`єкта приватизації (далі - власник) договору про внесення змін до договору купівлі-продажу державного (комунального) майна (далі - договір про внесення змін). Якщо об`єкт приватизації був відчужений власником державного (комунального) майна під час дії зобов`язань, визначених договором купівлі-продажу цього майна, зміни до договору купівлі-продажу вносяться шляхом укладання договору про внесення змін до нього між органом приватизації та власником об`єкта приватизації, до якого відповідно до законодавства перейшли зобов`язання, визначені для власника державного (комунального) майна договором купівлі-продажу.

Право внесення пропозицій щодо змін умов договору купівлі-продажу має орган приватизації, який уклав договір купівлі-продажу, та власник (п. 3 розділу І Порядку № 1328).

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку №1328 зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, не можуть передбачати:

- зменшення відповідальності власника за невиконання ним зобов`язань, визначених договором купівлі-продажу;

- зменшення загального обсягу інвестицій, визначених договором купівлі-продажу (далі - зобов`язання).

Згідно з п. 1 розділу III Порядку №1328, зміни до договорів купівлі-продажу щодо перенесення строків виконання зобов`язань на пізніший строк порівняно зі строком, установленим договором купівлі-продажу, вносяться за таких умов:

- обґрунтованість необхідності внесення таких змін;

- недопущення зменшення суми встановлених умовами договору купівлі-продажу.

Як встановлено матеріалами справи та перевірено колегією суддів, предметом укладеного між сторонами Договору №1 купівлі-продажу від 30.03.2021 є пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (код за , м. Черкаси, вул. 30-Років Перемоги, 5/1) кількістю 57 811 292 штуки, загальною номінальною вартістю 14 452 823 гривні.

Право власності на об`єкт приватизації позивач набув 04.06.2021, про що, зокрема зазначено в наказі в.о. заступника начальника Регіонального управління забезпечення виконання повноважень у Черкаській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №0554-0 від 17.06.2021 «Про затвердження результатів продажу та завершення приватизації об`єкта малої приватизації - державний пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі акціонерного товариства Черкаський приладобудівний завод» (код за )».

У розділі 6 Договору визначено обов`язки покупця.

Підпунктом 6.5.4. Договору передбачено, що покупець зобов`язується забезпечити погашення протягом шести місяців заборгованості Товариства із заробітної плати, до Пенсійного фонду України та бюджетів усіх рівнів, яка складається на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства.

Підпунктом 6.5.5. Договору передбачено, що покупець зобов`язується забезпечити погашення протягом дванадцяти місяців іншої кредиторської заборгованості Товариства, яка складається на дату переходу до покупця права власності на пакет акцій.

Таким чином, строк виконання зобов`язань покупця, що передбачений розділом 6 (підпунктами 6.5.4. та 6.5.5.) закінчився 04.12.2021 та 04.06.2022.

Як підтверджується матеріалами справи та самими сторонами, позивач 18.02.2022 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до договору, в якій зокрема, вказав, що у зв`язку із напруженою економічною та політичною ситуацією в Україні, що пов`язана зокрема із імовірною військовою агресією росії, покупцю необхідний додатковий час для повного виконання вимог підпунктів 6.5.4. та 6.5.5. Договору.

У заяві позивач, У тому числі зазначив, що ним вжито всі можливі заходи направлені на забезпечення погашення заборгованості у встановлені строки. Зокрема, за період з 04.06.2021-31.12.2021 було виплачено 1 371 713, 64 грн. поточної заробітної плати за 2021 рік.

Крім того, виплачено заробітної плати за 2016 рік - 22670, 30 грн., за 2017 рік - 350 720, 43 грн., за 2018 рік - 1390389, 00 грн., за 2019 рік - 181808, 13 грн., за 2020 рік - 31 912, 14 грн., що в сумі складає 1977500, 00 грн.

Крім того, сплачено ЄСВ - 5252790, 00 грн., ПДФО - 442 697, 00 грн., військовий збір - 36 894, 00 грн.

За таких обставин, позивач просив відповідача внести зміни до Договору в частині строків виконання фермерським господарством своїх зобов`язань, передбачених підпунктами 6.5.4. та 6.5.5. Договору.

Разом з тим, згідно ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України.

Відповідно до Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації державними органами приватизації, затверджений наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 №1327 (надалі - Порядок №1327), відповідачем проведено поточну перевірку виконання умов Договору.

За результатами перевірки складено Акт №5 поточної перевірки від 21.02.2022, відповідно до розділу 3 якого встановлено наступний стан виконання умов Договору купівлі-продажу №1 від 30.03.2021 (зобов`язань):

1. Сплата за державний пакет акцій розміром 99,4554% у статутному капіталі акціонерного товариства "Черкаський приладобудівний завод":

згідно з договором: 2.1. Покупець зобов`язаний сплатити за придбаний Об`єкт приватизації 15 100 000.00 гри. (п`ятнадцять мільйонів сто тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня підписання цього Договору у встановленому порядку.

фактично: виконано - 15 100 000,00 грн., (п`ятнадцять мільйонів сто тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ сплачено відповідно до копій виписок з Державної казначейської служби України від 28.05.2021 № 122 та від 01.04.2021 № 4219.

2. Збереження робочих місць:

кількість робочих місць (одиниць) договором не передбачено;

згідно з договором: п.п. 6.5.2, Не допускається звільнення працівників Підприємства з ініціативи нового власника чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3, 4. 7 і 8 частини першої статті 40 та етапі 41 Кодексу законів про працю України) протягом шести місяців з дня переходу до нього права власності (частина 7 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»),

фактично: виконано. Згідно з наданою інформацією АТ «Черкаський приладобудівний завод» вх. лист від 20.12.2021 №50-77 за період з 04.06.2021 по 03.12.2021 року припинено трудові договори з частиною працівників за угодою сторін та у зв`язку із смертю працівника.

3. Збереження (збільшення) обсягів виробництва продукції (товарообігу, надання послуг) (в порівняних цінах) (тис. грн.): договором не передбачено.

4. Виконання заходів щодо створення безпечних та нешкідливих умов праці та щодо охорони навколишнього середовища:

- згідно з договором: п.п. 6.5.7. Забезпечувати дотримання вимог та додаткових обмежень природоохоронного законодавства щодо Підприємства.

- фактично: виконується. Відповідно до вх. листа від 24.01.2022 №03.2-17/379 Державної екологічною інспекцією Центрального округу штрафні санкції не накладалися та приписи не видавалися щодо зазначених суб`єктів господарювання. Інформація від Покупця та Підприємства станом на 21.02.2022 не надана.

5. Внесення інвестицій у грошовій формі: договором не передбачено.

6. Виконання інших умов (у тому числі згідно з концепцією розвитку, що є невід`ємною частиною договору):

за Договором:

п.6.2. Покупець зобов`язаний в строк та порядку, встановлені законодавством забезпечити проведення облікової операції (зарахування) щодо акцій на своєму рахунку у цінних паперах у депозитарній установі.

- фактично: виконано. Копія виписки про стан рахунку в цінних паперах в ПАТ АБ «Південний» від 04.06.2021.

- п.6.3. Покупець зобов`язаний надавати на вимогу Продавця інформацію, необхідну для здійснення ним контролю за виконанням умов цього Договору.

- фактично: виконується частково. Надана інформація АТ «Черкаський приладобудівний завод» від 09.02.2022 №50-77 та ФГ «Царина» від 18.02.2022 №б/н.

п.6.4. Покупець зобов`язаний отримати дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом, та надати належним чином засвідчену копію такого дозволу Продавцю.

- фактично: виконано. Копія рішення Антимонопольного комітету України від 03.06.2021 № 305-р.

п.п. 6.5.1. Здійснювати заходи щодо забезпечення соціальних гарантій працівникам акціонерного товариства "Черкаський приладобудівний завод" (код за СДРІІОУ: 14309572, м. Черкаси, вул.. 30 років Перемоги, буд 5/1). згідно з вимогами трудового законодавства.

- фактично: виконується. Згідно наданої інформації АТ «Черкаський приладобудівний завод» (лист від 20.12.2021 №50-77) підприємство встановлює розмір заробітних плат з дотриманням соціальних гарантій та дотримується ЗУ «Про відпустки», виконує законодавство про загальнообов`язкове державне страхування.

Інша інформація щодо забезпечення соціальних гарантій працівникам акціонерного товариства "Черкаський приладобудівний завод" станом на 21.02.2022 від Підприємства та Покупця не надходила.

п.6.5.3. Забезпечувати виконання колективного договору, який діє на Підприємстві на дату переходу права власності, протягом строку його дії. а після закінчення строку його дії укладення нового або внесення змін до укладеного договору в установленому законодавством порядку та його виконання (стаття 9 Закону України «Про колективні договори і угоди»),

- фактично: Інформація Підприємством та Покупцем станом на 21.02.2022 не надана.

п.п. 6.5.4. Забезпечити погашення протягом шести місяців заборгованості Товариства із заробітної плати, до Пенсійного фонду України та бюджетів усіх рівнів, яка складеться (станом на 04.06.2021) на дату переходу до покупця права власності на державний пакет акцій, згідно чинного законодавства:

- фактично: не виконано.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 19.01.2022 № 2300-0603-5/3638 заборгованість АТ «ЧПЗ» зі сплати платежів до Пенсійного фонду України станом на 04.06.2021 становила 4 222 731,03 гри. у тому числі:

1 недоїмка зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 130 963.68

2 штрафні санкції та пеня - 1 385 235,33

3 заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначення на пільгових умовах - 2 706 532.02

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Черкаській області №786/5/23-00-13-02-10 від 02.02.2022 заборгованість АТ «ЧПЗ» зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів станом на 04.06.2021 становила 23 617 638,61 грн. а саме:

1 Земельний податок - 6 833 482,71

2 ЄСВ найманих працівників - 9 519 087.69

3 Адмін. штрафи та інші санкції - 1 190.00

4 ПДВ - 6 112 200,48

5 Військовий збір - 91 274.92

6 ПДФО з найманих працівників -1 060 402.81

Відповідно до наданої інформації АТ «Черкаський приладобудівний завод» (лист від 09.02.2022 № 50-17) керівництво вживає заходів для виявлення документів, які підтверджують кредиторську та дебіторську заборгованість.

Відповідно до листа ФГ «Царина» від 18.02.2022 №б/н за період з 04.06.2021 по 31.12.2021 р.р. було сплачено:

1 поточної заробітної плати за 2021 рік - 1 371 713.64

2 заробітної плати за 2016 рік - 22 670,30

3 заробітної плати за 2017 рік - 350 720.43

4 заробітної плати за 2018 рік - 1 390 389.00

5 заробітної плати за 2019 рік -181 808,13

6 заробітної плати за 2020 рік - 31 912.14

7 ЄСВ - 525 790.00

8 ПДФО - 442 697.00

9 Військовий збір - 36 894.00

10 Разом: 4 354 594,64

Платіжні документи, що підтверджують оплату заборгованості не надані.

п.п. 6.5.5. Забезпечити погашення протягом дванадцяти місяців іншої кредиторської заборгованості Підприємства, яка складеться на дату переходу до покупця права власності на пакет акцій.

- фактично: термін не настав.

п.п. 6.5.6. Забезпечити утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням за рахунок коштів Підприємства (частина восьма статті 32 Кодексу цивільного захисту).

- фактично: Інформація Підприємством та Покупцем станом на 21.02.2022 не надана.

п.6.6. Проведення додаткової емісії акцій Підприємством - емітентом до повното виконання Покупцем пакета акцій такого товариства зобов`язань відповідно до цього Договору може здійснюватися виключно за попередньою згодою Продавця.

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

п.6.7. Відчуження Об`єкта приватизації (акцій), обтяженого передбаченими у цьому Договорі зобов`язаннями, можливо виключно за згодою Продавця в порядку, встановленому Фондом державного майна України.

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

п.6.8. Зобов`язання. визначені у цьому Договорі, зберігають свою дію для осіб, які придбавають Об`єкт приватизації у разі його подальшого відчуження протягом строку дії таких зобов`язань.

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

п.6.9. У разі подальшого відчуження Об`єкту приватизації до нового власника переходять зобов`язання, передбачені цим Договором не виконані на дату такого відчуження.

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

п.6.10. У разі подальшого відчуження приватизованого об`єкта новий власник у двотижневий строк з дня переходу до нього права власності на такий об`єкт зобов`язаний подати до органу приватизації копії документів, що підтверджують перехід до нього права власності.

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

п.6.11. Новий власник, а також кредитор фінансування купівлі Об`єкта приватизації повинен відповідати вимогам до покупців об`єктів приватизації, встановленим статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

п.6.12. Передача Об`єкта приватизації в заставу або внесення Об`єкта приватизації до статутного капіталу господарського товариства в період дії умов цього Договору здійснюється за згодою Продавця, в установленому Фондом державного майна України порядку.

- фактично: Інформація від Підприємства та Покупця станом на 21.02.2022 не надходила.

За висновками викладеними в Акті №5 поточної перевірки від 21.02.2022 Умови договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - державний пакет акцій розміром 99,4554 % у статутному капіталі Акціонерного товариства "Черкаський приладобудівний завод" (код за , Черкаси, вул. 30 років Перемоги, буд 5/1. від 30.03.2021, реєстраційний № 1.) виконуються неналежним чином, зокрема, зобов`язання Покупця, визначене п.п. 6.5.4 Договору, не виконано в установлений Договором строк - заборгованість погашено частково (підтверджуючі платіжні документи Покупцем не надано).

У разі невиконання власником об`єкта приватизації умов договору купівлі-продажу цей Акт є підставою для застосування відповідальності, передбаченої чинним законодавством, зокрема статтею 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Згідно п. 9 розділу ІІ Порядку №1327, у разі неявки власника або уповноваженої особи об`єкта приватизації для участі у перевірці виконання умов договору купівлі-продажу, коли об`єктом приватизації є акції (частки), єдині майнові комплекси державних (комунальних) підприємств та об`єкти незавершеного будівництва (будівлі, споруди), уповноважений представник органу приватизації після опрацювання наявних документів та відповідей, отриманих органом приватизації від компетентних органів, складає Акт і надсилає підписані примірники в триденний строк рекомендованим листом власнику об`єкта приватизації, господарському товариству, у разі потреби - профспілковому органу товариства для їх підписання.

Згідно п. 13 розділу ІІ Порядку №1327 у разі незгоди власника або керівника підприємства з висновками, викладеними у Акті представниками органу приватизації, можуть оскаржити їх встановленому законодавством порядку.

Листом від 22.02.222 за вих. №50-12.02-0588 відповідач направив позивачу Акт поточної перевірки №5 від 21.02.2022 в 3 примірниках.

Скаржник щодо факту отримання ним Акту поточної перевірки не заперечує, при цьому, вказаний акт останнім у судовому порядку не оскаржувався, а отже, у випадку невиконання власником об`єкта приватизації умов договору купівлі-продажу, такий Акт є підставою для застосування відповідальності, передбаченої чинним законодавством, зокрема статтею 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Зокрема, у відповідності до статті 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та розділу ІІІ Порядку №1327, у разі порушення власником об`єкта приватизації умов договору орган приватизації здійснює заходи з досудового врегулювання спору.

Згідно статтею 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.

При цьому, згідно Порядку повернення в державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, що затверджений наказом Фонду державного майна від 18.10.2018 №1331 (надалі - Порядок №1331), розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації можливе у добровільному порядку за згодою сторін.

Із матеріалів справи убачається, що у відповідь на пропозицію позивача, відповідач направив ФГ «Царина» лист від 23.02.2022 за вих. №50-12.2-0606, у якому Регіональне відділення заперечувало проти внесення запропонованих позивачем змін до Договору та запропонувало розірвати Договір №1 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 30.03.2021 за згодою сторін. Відповідний проект договору про розірвання договору №1 був доданий до листа.

Крім того, за оновленою інформацію, що була надана відповідачу ГУ ДПС у Черкаській області листом від 29.04.2022 за вих. №1922/5/23-00-13-0210 станом на 28.04.2022 за АТ «ЧПЗ» обліковується заборгованість зі сплати податків, зборів, обов`язкових платежів на загальну суму 23918188, 86 гривень.

За оновленою інформацію, що була надана відповідачу ГУ ПФС в Черкаській області листом від 27.05.2022 за вих. №2300-0603-5/24006 станом на 27.05.2022 заборгованість АТ «ЧПЗ» з обов`язкових платежів до Пенсійного фонду України становить 4 390 348, 43 грн. та така заборгованість продовжує зростати і за період з 01 січня 2022 року збільшилася на 62 725, 55 грн.

Отже, розглянувши заяву позивача від 18.02.2022 про внесення змін до договору та направивши позивачу у відповідь лист від 23.02.2022 з пропозицією розірвати договір за згодою сторін, відповідач діяв у відповідності до статей 26, 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна від 18.10.2018 №1327, розділу ІІІ Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного (комунального) майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 року №1328 та Порядку повернення в державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, що затверджений наказом Фонду державного майна від 18.10.2018 №1331.

Натомість, як зазначалось колегією суддів вище, звертаючись з позовом у даній справі, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач, відмовляючи в зміні умов Договору не врахував наявність форс-мажорних обставин, а саме: наявність продовжених карантинних обмежень та запровадження в Україні воєнного стану, та вказані обставини позивач визначає як підставу для зміни умов договору на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Щодо вищевикладеного колегія суддів зазначає, що за приписами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється всього того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України).

Частиною 4 ст. 652 ЦК України визначено, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Таким чином, колегія суддів констатує, що зміна договору за рішенням суду у зв`язку із істотною зміною обставин допускається лише у виняткових випадках та при наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір. При цьому, на позивача покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами у справі наявність всіх цих чотирьох умов.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/10074/19.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, що викладений в постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №910/6494/19 та постанові Верховного суду від 13.01.2022 у справі № 922/2054/21.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивач (скаржник) не довів наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють виконання позивачем договірних зобов`язань в строк передбачений договором, не довів наявність істотної зміни обставин, так і того, що ці обставини істотно впливають на можливість виконання Договору на погоджених сторонами умовах, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту як позовної заяви так і апеляційної скарги, обставинами, які істотно змінились, позивач (скаржник) визначає наявність продовжених карантинних обмежень, а також військова агресія росії проти України, які позивач не міг передбачити в момент укладення договору та не міг усунути та які позивач визначає як форс-мажорні обставини.

Згідно п. 9.1. Договору - сторона звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором в разі виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які не існували під час укладання цього Договору та вникли поза волею Сторін, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, та які прямо передбачені Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Пунктом 9.2. Договору передбачено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту, коли їй стало відомо про їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Сторона повідомляє іншу Сторону про закінчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) протягом 2 днів з дня, коли їй стало відомо про їх закінчення. За умови виконання умов, зазначених у цьому пункті, перебіг терміну (строку) виконання зобов`язань продовжується на строк дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно п. 9.3. Договору - доказом виникнення та закінчення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено за законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що неналежне виконання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин.

Так, відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Критеріями форс-мажорних обставин є наступні:

- надзвичайність (мають винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін);

- непередбачуваність (їх настання або наслідки неможливо було передбачити на момент укладення договору);

- невідворотність (неминучість події або її наслідків); причинно-наслідковий зв`язок між обставиною і неможливістю виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 установлено з 12 березня до 22 травня 2020 року на усій території України карантин; заборонено, зокрема, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому).

У подальшому Постановами Кабінету Міністрів України дію карантину було продовжено. Наразі Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 №928 дію карантину продовжено до 31.12.2022.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що одне лише передбачене законом віднесення певної обставини до форс-мажорних обставин не може свідчити про існування форс-мажору у конкретних спірних правовідносинах.

Так, у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17 зроблено висновок про те, що:

- статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, висновків Верховного Суду та умов договору, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України (який однак не встановлює преюдиційності існування форс-мажорних обставин у конкретних договірних зобов`язаннях) та в будь-якому разі сторона має довести, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Колегія суддів констатує, що Договір №1 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації був укладений між сторонами 30.03.2021, тобто вже під час дії карантинних обмежень в Україні. Отже, позивач, як сторона цього договору, на стадії його укладення (підписання) мав можливість ознайомитися зі змістом договору, що позивачем не заперечується. Відповідно позивач мав усвідомлювати наявність існуючих обставин - встановлення карантинних обмежень, та оцінювати їх вплив на здійснення позивачем господарської діяльності та виконання зобов`язань передбачених розділом 6 Договору.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі статтями 3, 6, 627 Цивільного кодексу України в Україні діє принцип свободи договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суб`єкти господарювання укладають договори на різних, погоджених між ними умовах. Суб`єкти господарської діяльності здійснюють господарську діяльність на власний ризик, самостійно обирають способи поведінки з контрагентами, способи проведення та оформлення господарських операцій тощо.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 27.01.2021 у справі № 910/17876/19, кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа (у даному випадку, позивач) має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, договір був підписаний останнім без зауважень та заперечень, в установленому законодавством порядку не оскаржувався до моменту встановлення факту неналежного виконання зобов`язань позивачем за договором.

Крім того, дійсно, Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14 № Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Натомість, такі обставини, як оголошена чи неоголошена війна, військові дії, введення воєнного стану та комендантської години самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами. Вони можуть набути статусу форс-мажорних виключно за умови правової кваліфікації їх такими судом у межах вирішення кожного окремого спору.

Іншими словами, повномасштабна військова агресія російської федерації проти України, яка розпочалася 24.02.2022, та зумовлені цими діями наслідки, є обставиною, яка за умови доведення неможливості виконання учасником цивільних правовідносин своїх договірних зобов`язань, може бути кваліфікована судом як форс-мажор та бути підставою для звільнення такої особи від відповідальності за порушення такого зобов`язання.

У будь-якому разі, колегія суддів звертає увагу скаржника, що форс-мажорні обставини не звільняють зобов`язану сторону від обов`язку виконання таких зобов`язань у цілому, а лише є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, саме лише посилання скаржника на наявність карантину, введення воєнного стану, що не могло бути передбачене позивачем на момент укладення договору, без доведення належними та допустимим доказами одночасного існування всіх чотирьох умов істотної зміни обставин, що впливають на договірні відносини не може вважатись судом достатніми підставами передбаченими статтею 652 ЦК України для внесення змін до договору.

У контексті вищевикладеного, судом першої інстанції доречно зазначено, що матеріали справи не містять доказів згідно розділу 9 Договору, які підтверджували б дотримання позивачем порядку повідомлення відповідача про настання обставин непереборної сили, а також доказів, які свідчили б про те, що саме запровадження в Україні карантину, введення воєнного стану, вторгнення росії знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із неможливістю виконання грошового зобов`язання за Договором згідно умов підпунктів 6.5.4. та 6.5.5.

До того ж, колегія суддів констатує, що з огляду на предмет спору, обставини на які посилається скаржник, як на форс-мажорні, не впливають та не можуть бути враховані при вирішенні питання щодо внесення змін до умов Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Як вже зазначалось судом вище, в даному спорі підлягають застосуванню спеціальні норми законодавства, зокрема, зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України, та відповідно до п. 5 розділу І Порядку №1328 не можуть передбачати: зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов`язань; зменшення загального обсягу інвестицій, визначених договором купівлі-продажу.

Звернувшись до суду з позовом про внесення змін до договору власник (покупець) має довести наявність відповідного правовідношення, в силу якого сторони зобов`язані внести зміни до договору, та обставини ухилення іншої сторони (відповідача) від внесення змін до договору, ігнорування заяви позивача про внесення змін до договору. При цьому, враховуючи особливості спірних правовідносин, тобто таких, що стосуються договірних відносин приватизації та внесення змін до вже існуючого договору купівлі-продажу в процесі приватизації, у таких правовідносинах позивач має довести існування обставин вчинення ним дій та дотримання умов, передбачених Порядком, необхідних для реалізації передбаченої Порядком можливості укласти такий договір, довести те, що ним були вчинені усі можливі дії у відповідності до Порядку, укладення договору є необхідним, внесення змін не зменшить відповідальність покупця, однак відповідач (орган приватизації) безпідставно ухиляється від укладення договору про внесення змін. (Схожа правова позиція викладена в постанові ВС від 13.01.2022 у справі №922/2054/21).

Проте, як встановлено колегією суддів вище, в даному випадку поточною перевіркою був встановлений факт невиконання саме позивачем умов підпункту 6.5.4. Договору, що в силу спеціального законодавства, зокрема, статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» є виключною підставою для розірвання договору.

Відтак, проаналізувавши вищевикладене, на переконання колегії суддів, відповідач правомірно в своїй відповіді від 23.02.2022 зазначив, що зміна строку виконання умов продажу об`єкта малої приватизації, який сплив, є зменшенням відповідальності покупця за невиконання ним зобов`язань, оскільки, встановлені Актом №5 поточної перевірки від 21.02.2022 порушення позивачем умов підпункту 6.5.4. Договору щодо виплати заборгованості щодо виплати заробітної плати, сплати коштів до бюджетів всіх рівнів та відрахувань до пенсійного фонду, яка (заборгованість) має тенденцію до збільшення кожного дня, є в силу норм спеціального законодавства «Про приватизацію державного і комунального майна» виключною підставою для розірвання договору, що на переконання суду, виключає можливість внесення змін до такого договору в частині збільшення строку виконання зобов`язання, оскільки, такі зміни є зменшенням відповідальності покупця за невиконання ним зобов`язання.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що запропоновані позивачем зміни, при наявності встановлених останнім порушень виконання умов Договору, незважаючи на дотримання позивачем форми звернення до Фонду з пропозицією внести зміни до укладеного між ними Договору, за своєю правовою природою є спробою позивача зменшити його відповідальність, як покупця за невиконання ним зобов`язань, взятих у відповідності до підпунктів 6.5.4. та 6.5.5 Договору №1 купівлі продажу об`єкта малої приватизації від 30.03.2021 у частині погашення заборгованості АТ «ЧПЗ», та прямо суперечать положенням абз. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" і п. 5 розділу 1 Порядку № 1328, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Царина" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/3402/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Фермерським господарством "Царина".

4. Матеріали справи №910/3402/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 26.06.2023. (після виходу судді Алданової С.О. з лікарняного)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

О.М. Гаврилюк