ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Черкаси справа № 925/257/23
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси у приміщенні суду заяву Смілянської міської ради від 05.06.2023 №405/02-25/11 (вх.суду №9477/23 від 06.06.2023) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, 19
до Смілянської міської ради, Черкаська область, м.Сміла, вул.Незалежності,37
про витребування майна з чужого незаконного володіння,
без участі повноважних представників сторін.
Відповідач у відзиві на позов від 03.04.2023 №409/02-25/4 (вх.суду у№5668/23 від 04.04.2023, а.с.97-104) заявив, що орієнтовний розмір витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом судової справи, становить 300,00 грн (добові витрати на відрядження в м. Черкаси представника у порядку самопредставництва Демідовського А.В.); що остаточний розрахунок з відповідними доказами відповідачем буде подано у порядку, визначеному ч.8 ст.129 ГПК України.
Рішенням суду від 01.06.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. Питання про розподіл судових витрат (інші витрати) вирішено не було з огляду на неподання відповідачем первинних доказів понесення таких витрат.

06.06.2023 за вх.№9477/23 до суду надійшла заява відповідача, Смілянської міської ради, від 05.06.2023 №405/02-25/11 з вимогою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 1481,84 грн судових витрат (витрат на відрядження).

Ухвалою суду від 08.06.2023 відкрито провадження за заявою відповідача та призначено її до розгляду у судове засідання 16.06.2023.

Учасники справи (позивач та третя особа) були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

До дня судового засідання від відповідача надійшла заява від 15.06.2023 (вх.суду №10100/23 від 15.06.2023), в якій відповідач заявлені вимоги підтримав, просив здійснити розгляд справи без участі його представника.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява відповідача про розподіл судових витрат (інші витрати) задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України:

ч.1, 3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

ч.1, 2 ст.124. Разом із першою заявою по суті кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору;

п.2 ч.4 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача;

п.3 ч.1 ст.244. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідач у відзиві на позов від 03.04.2023 №409/02-25/4 (вх.суду №5668/23 від 04.04.2023, а.с.97) заявив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи - становить 300,00 грн добові витрати представника у порядку самопредставництва Демідовського А.В.

Підставами понесення витрат вказав, що:

оскільки представництво інтересів Смілянської міської ради в судах здійснюється працівниками юридичного відділу Виконавчого комітету Смілянської міської ради, виникає необхідність у забезпеченні участі представників відповідача у судових засіданнях шляхом їх відрядження до суду;

згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" для відряджень по Україні сума добових витрат встановлена на рівні 300,00 грн;

повноваження представника Смілянської міської ради Демідовського А.В. (вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (самопредставництво без довіреності в судах всіх інстанцій) представник) підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2021 №44 (а.с.49-50);

витрати на відрядження представника у порядку самопредставництва Демідовського А.В. вважає судовими витратами, пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Присутній у судовому засіданні 01.06.2023 повноважний представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про наміри подати до суду докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи, у порядку ч.8 ст.128 ГПК України.

Рішенням суду від 01.06.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено не було з огляду на неподання відповідачем первинних доказів понесення таких витрат.

06.06.2023 за вх.№9477/23 до суду надійшла заява відповідача, Смілянської міської ради, від 05.06.2023 №405/02-25/11 з вимогою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 1481,84 грн судових витрат (витрат на відрядження).

Заява мотивована тим, що:

оскільки відповідач не міг передбачити кількість судових засідань, які відбудуться в межах розгляду даної справи, то згідно з попереднім орієнтовним розрахунком, розмір судових витрат, які він очікував понести у зв`язку із розглядом справи, становив 300,00 грн сума добових витрат для відряджень по Україні, встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів";

представники Смілянської міської ради у порядку самопредставництва Демідовський А.В. та Возний С.І. (головні спеціалісти юридичного відділу) на підставі розпоряджень міського голови м.Сміла Черкаської області Ананко С. від 10.04.2023 №183-в, від 21.04.2023 №202-в, від 12.05.2023 №273-в і від 30.05.2023 №314-в були відряджені в Господарський суд Черкаської області та брали участь у чотирьох судових засіданнях у справі №925/257/23 (11.04.2023, 24.04.2023, 15.05.2023 та 01.06.2023) і їм було виплачено з місцевого бюджету суми на відрядження: 420,00 грн (звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 13.04.2023 №25 та платіжною інструкцією від 19.04.2023 №332); 365,95 грн (звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 25.04.2023 №27 та платіжною інструкцією від 26.04.2023 №373); 380,00 грн (звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 22.05.2023 №32 та платіжною інструкцією від 23.05.2023 №439); 315,89 грн (звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 01.06.2023 №38 та платіжною інструкцією від 02.06.2023 №486) в загальному розмірі 1481,84 грн;

вважає, що понесені ним судові витрати були фактичними та неминучими, їх розмір обґрунтований щодо розміру, участь представників Смілянської міської ради у вчиненні процесуальних дій необхідною для розгляду справи.

Позивачем правової позиції щодо заяви відповідача не висловлено; заяви про неспівмірність витрат, які підлягають розподілу між сторонами - до суду не подано.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд прийшов до таких висновків.

Згідно із ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 11 Європейської хартії місцевого самоврядування, підписаної від імені України 06.11.1996 та ратифікованої Законом України від 15.07.1997 N452/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування мають право використовувати засоби правового захисту для забезпечення вільного здійснення своїх повноважень і поважання принципів місцевого самоврядування, які утілені в конституції чи національному законодавстві.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ст.56. 1. Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 2. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. 3. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. 4. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник;

ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;

ч.1 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи;

ч.3 ст.123. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду;

ч.1 ст.124. Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

ч.3 ст.124. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

п.2 ч.4 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача;

ч.8 ст.129. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву /.../.

Відповідно до статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Запровадження законодавцем граничного розміру (верхньої межі) компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані з прибуттям до суду, покликане насамперед запобігти завищенню розміру цих витрат та попередженню зловживання таким правом.

Таке правове регулювання порядку здійснення цивільного судочинства не може обмежувати та/або заперечувати право сторони, на користь якої ухвалене судове рішення та яка понесла витрати, пов`язані з прибуттям до суду, й підтвердила їх документально.

Граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", згідно з додатком до якої пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

У свою чергу, питання, пов`язані з відшкодуванням витрат на відрядження, унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59.

За змістом пунктів 7, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються, окрім іншого, витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті).

Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59, витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Пунктом 14 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року №59 визначено, що підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податкового кодексу України.

У абзаці сімнадцятому статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування":

ст.1. /.../ посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету;

ч.1 ст.16. Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону;

ст.18-1. Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування;

ч.3 ст.24. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції;

п.20 ч.4 ст.42. Сільський, селищний, міський голова: видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно з п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до п.1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

У справі самопредставництво Смілянської міської ради здійснювалось головними спеціалістами юридичного відділу Возним С.І. та Демідовським А.В., які уповноважені на відрядження до суду відповідно до розпоряджень міського голови м.Сміла Черкаської області Ананко С. від 10.04.2023 №183-в, від 21.04.2023 №202-в, від 12.05.2023 №273-в і від 30.05.2023 №314-в.

Повноваження самопредставництва посадовцями Смілянської міської ради підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2021 №44 (а.с.49).

Представники Смілянської міської ради, що були відряджені у судові засідання з розгляду даної справи: не є адвокатами; перебувають у трудових відносинах із відповідачем є його штатними юристами та виконують обов`язки, передбачені трудовим договором, до яких (в тому числі) належить представництво інтересів юридичної особи у суді; отримують заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

У справі наявні докази (звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, від 13.04.2023 №25 на суму 420,00 грн, від 25.04.2023 №27 на суму 365,95 грн, 22.05.2023 №32 на суму 380,00 грн, від 01.06.2023 №38 на суму 315,89 грн; платіжні інструкції від 16.04.2023 №332 на суму 420 грн, від 26.04.2023 №373 на суму 365,95 грн, від 23.05.2023 №439 на суму 380,00 грн, від 02.06.2023 №486 на суму 315,89 грн) на підтвердження відшкодування за рахунок бюджетних коштів працівникам Смілянської міської ради (головним спеціаліста юридичного відділу Возному С.І. та Демідовському А.В.) витрат (понесених ними у зв`язку із виконанням посадових обов`язків) на проїзд до місця відрядження Господарський суд Черкаської області і назад в розмірі вартості проїзду поїздом та автобусом приміського сполучення (на підставі наданих працівниками відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" підтвердних розрахункових документів, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат) та виплати добових в розмірі, визначеному відповідачем згідно з постановою Кабінету міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів".

Оцінюючи обставини справи, норми чинного законодавства та подані докази, суд прийшов до висновку, що компенсація витрат відповідача, пов`язаних з відрядженням його працівників у судове засідання з розгляду даної справи, здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань юридичної особи.

Одночасно суд не погоджується з доводами відповідача, що понесені ним судові витрати (на відрядження представника) були фактичними та неминучими, оскільки в ухвалах від 27.02.2023, 22.03.2023, 24.04.2023 участь представників сторін у засіданні було визнано необов`язковою; з метою мінімізації фінансових та часових витрат представник відповідача відповідно до ст.197 ГПК України міг прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему "EasyCon" з огляду на наявність у суді відповідної технічної можливості та задоволення відповідного клопотання представника позивача. Частиною 5 ст.42 ГПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідачем у заяві не конкретизовано із вчиненням яких саме процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, пов`язано відрядження представника у судове засідання, участь представників сторін у якому судом визнано необов`язковою.

Понесені витрати відповідача на участь у судовому засіданні не є судовими витратами в розумінні приписів ст.ст. 128-129 ГПК України.

Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача від 05.06.2023 №405/02-25/11 про покладення судових витрат на позивача.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Смілянської міської ради від 05.06.2023 №405/02-25/11 відмовити повністю.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено і підписано 21.06.2023.

Суддя Г.М.Скиба