ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/674/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія АОС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал"

про стягнення 250 000,00 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 07.06.23р. нова ціна позову: 580 991, 69 грн)

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 18.05.23р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія АОС" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал" про стягнення 580 991, 69 грн розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, перше засідання з розгляду справи по суті призначено на 26.06.23р. о 11:00.

29.05.23р. до суду повернулася ухвала суду від 18.05.23р. про відкриття провадження у справі, надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

30.05.23р. до суду повернулася ухвала суду від 18.05.23р. про відкриття провадження у справі, надіслана на адресу позивача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом перевірено та встановлено, що відповідачу ухвалу від 18.05.23р. було надіслано на адресу місцезнаходження, вказаної у Витязі від 18.05.23р. за №72.

Одним із основних принципів господарського судочинства є змагальність сторін. Суть зазначеного принципу розкривають норми ст. 13 ГПК України, згідно з якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Зокрема, право брати участь у судових засіданнях.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки ухвалу суду 18.05.23р. про відкриття провадження у справі направлялася судом на адресу відповідача, визначену у Витязі з ЄДР, іншої адреси відповідачем не повідомлялося, учасник справи вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, навіть незважаючи на те, що процесуальні документи суду не були ним отримані та повернулися до суду з причини "адресат відсутній за вказаною адресою".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №873/41/21.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

У пункті 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" зазначено, "... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див., nurtatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974-256) (Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v.Ukraine) (ухвала), заява №50996/99, від 14 жовтня 2003 року)".

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ухвалою від 26.06.23р. господарський суд прийняв до розгляду заяву ТОВ "Компанія АОС" про збільшення розміру позовних вимог (всієї суми припинення договору) від 07.06.23р. (вх. г/с №01-44/1960/23 від 12.06.23р.) на суму 580 991, 69 грн та ухвалив розглядати з 26.06.23р. позов ТОВ "Компанія АОС" до відповідача ТОВ "Укр-метал" про стягнення 580 991, 69 грн.

В засіданні 26.06.23р. прийнято рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія АОС" звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал" про стягнення 250 000, 00 грн.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач доводить, що між ТОВ "Ласка Лізинг" та ТОВ "Укр-метал" було укладено Договір фінансового лізингу №708/03/2007 від 22.03.07р. (надалі за текстом - Договір фінансового лізингу), згідно якого ТОВ "Укр-метал" отримало у тимчасове користування майно, а саме: перевантажувач Solmec 416 ESC, 2007 року випуску, двигун Deutz TCD 2013 L6 2V, заводський № НОМЕР_1 . На виконання умов вказаного Договору ТОВ "Ласка Лізинг" передало предмет лізингу відповідачу, про що було складено Акт приймання-передачі майна від 12.06.07р.

В свою чергу, відповідач не виконав належним чином своє грошове зобов`язання по внесенню платежів у строки, зазначені в Графіку внесення платежів (Додаток №1 до Договору) у зв`язку з чим, рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №2/564 від 03.09.09р. було стягнуто борг за період з 01.09.08р. по 22.03.09р.

Відповідач предмет лізингу не повернув.

За умовами п. 12.7. Договору фінансового лізингу визначено, що якщо лізингоотримувач у вказаний лізингодавцем строк не передає майно лізингодавцю, то лізингодавець має право вимагати від лізингоотримувача погашення суми припинення договору.

Сума припинення договору розраховується відповідно до вимог п. 12.6. Договору фінансового лізингу та, за підрахунками позивача, складає 826 991, 69 грн.

Після надіслання 11.11.22р. лізингоотримувачу вимоги про сплату суми припинення договору, відповідачем не було здійснено оплати суми припинення договору.

Разом з тим, Господарським судом Житомирської області 02.01.23р. у справі №906/1265/22 видано судовий наказ про стягнення з відповідача частини заборгованості у сумі 246 000, 00 грн.

Сума припинення договору, у зв`язку з цим, складає 580 991, 69 грн (826 991, 69 грн - 246 000, 00 грн).

ТОВ "Ласка Лізинг" (первісний кредитор) та ТОВ "Компанія АОС" (новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги №01/05-2023 від 01.05.23р. (надалі за текстом - Договір відступлення права вимоги), відповідно до п. 1.1. якого визначено, що первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання зобов`язань, зазначених у п. 1.2. цього Договору, які виникли за Договором фінансового лізингу, укладеним між ТОВ "Ласка Лізинг" та ТОВ "Укр-метал".

За умовами п. 1.2. Договору відступлення права вимоги вказано, що за цим Договором новий кредитор отримує право вимоги виконання всіх зобов`язань боржника перед первісним кредитором, які виникли у зв`язку із неналежним виконанням боржником Договору фінансового лізингу.

Посилаючись на п. 3.1. Договору відступлення права вимоги позивач вказує, що право вимоги виконання зобов`язань, що виникли за Договором фінансового лізингу №708/03/2007 від 22.03.07р., укладеним між ТОВ "Ласка Лізинг" та ТОВ "Укр-метал" перейшло до ТОВ "Компанія АОС".

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача частини суми припинення договору, розраховану відповідно до п. 12.6 Договору фінансового лізингу на суму 250 000, 00 грн.

Позивач 12.06.23р. подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (всієї суми припинення договору) від 07.06.23р. (вх. г/с №01-44/1960/23 від 12.06.23р.) в якій просить суд стягнути з відповідача всю суму заборгованості (суму припинення договору) та яка не була предметом судового розгляду на суму 580 991, 69 грн.

Відповідач відзиву на позов не подав, правом участі у змагальному процесі не скористався.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. 22.03.07р. між ТОВ "Ласка Лізинг" (як лізингодавець) та ТОВ Укр-метал" (як лізингоотримувач) був укладений Договір фінансового лізингу №708/03/2007, згідно якого сторони домовилися про те, що лізингодавець зобов`язується придбати в свою власність техніку (надалі по тексту - "майно") у відповідності до встановленої лізингоотримувачем Специфікації: тип: Спецтехніка; марка, модель: перевантажувач Solmec 416 ESC (одна одиниця), рік випуску: 2007 рік; Специфікація продавця: Додаток до Договору купівлі-продажу від 22.03.07р. і передати його без надання послуг по управлінню і технічної експлуатації лізингоотримувачу в якості предмету лізингу у тимчасове володіння і користування за плату, а лізингоотримувач зобов`язався прийняти його на умовах даного Договору.

Майно купується лізингодавцем у продавця на умовах договору купівлі-продажу (п. 2.1. Договору фінансового лізингу).

Передача лізингодавцем майна, а також необхідного приладдя і документів, які є невід`ємною частиною майна та прийняття його лізингоотримувачем на правах володіння і користування здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі майна (п. 3.1. Договору фінансового лізингу).

З моменту підписання акту здачі-приймання майна права володіння та користування переходять до лізингоотримувача і обов`язки лізингодавця по передачі майна у фінансовий лізинг лізингодавцю вважаються виконаними (п. 3.5. Договору фінансового лізингу).

Майно рахується на балансі лізингоотримувача (п. 4.1. Договору фінансового лізингу).

Строк фінансового лізингу складається із періодів, які вказані в "Графі 1" Додатку №1 до даного Договору (п. 4.2. Договору фінансового лізингу).

Строк дії Договору вираховується від дати підписання його сторонами. Договір закінчується після виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань, а також в інших випадках, встановлених законом або Договором (п. 4.3. Договору фінансового лізингу).

Протягом всього строку дії Договору право власності на майно належить лізингодавцю. Право володіння і користування майном, в обсязі і на умовах Договору, належить лізингоотримувачу (п. 5.1. Договору фінансового лізингу).

Лізингодавець має право уступити свої права за Договором в односторонньому порядку третім особам як повністю та і частково, про що лізингодавець зобов`язаний повідомити лізингоотримувача (п. 5.2. Договору фінансового лізингу).

Загальна сума договору лізингових платежів, порядок розрахунків сторони погодили у розділі 6 Договору фінансового лізингу.

Сторони договору вводять поняття поточного боргу лізингоодержувача. Поточний борг лізингоодержувача на кожен період фінансового лізингу змінюється згідно графіку внесення платежів (Додаток №1 до Договору), за умови внесення лізингоотримувачем чергового лізингового платежу в повному обсязі (п. 7.1. Договору фінансового лізингу)

Забезпечення виконання зобов`язань лізингоотримувача за Договором є поручительство юридичної особи ТОВ "Укр-метал Захід" (підп. 8.1.1. п. 8.1. Договору фінансового лізингу).

Лізингоотримувач зобов`язаний у строк, вказаний у вимозі лізингодавця, передати лізингодавцю майно, а також документи і приладдя, які є невід`ємною частиною майна (п. 12.2. Договору фінансового лізингу).

Якщо порушення зобов`язань, які стали причиною вилучення майна, не усуваються в строк, встановлений лізингодавцем або в установлений строк лізингоотримувач не передав майно лізингодавцю, то лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір, в письмовій формі повідомивши про це лізингоотримувача, продати майно за розумну ціну. Протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту розірвання договору лізингоотримувач має переважне право купівлі майна (п. 12.5. Договору фінансового лізингу).

Отримана від продажу майна грошова сума направляється на погашення суми припинення договору, включаючи поточний борг лізингоотримувача, неоплачені лізингові платежі, строк сплати яких згідно графіку внесення платежів наступив, штрафи і/або пеня, які підлягає сплаті лізингоотримувачем на умовах договору станом на день розірвання договору, а також суми, необхідні для покриття витрат і збитків лізингодавця, пов`язані з вилученням і реалізацією майна і погашенням можливих зобов`язань лізингодавця перед третіми особами, які виникли внаслідок виконання договору. У випадку, якщо виручені від продажу майна грошова сума менша, ніж сума припинення договору, то лізингодавець вправі вимагати від лізингоотримувача відшкодування такої різниці (п. 12.6. Договору фінансового лізингу).

У випадку, якщо лізингоотримувач у встановлений лізингодавцем строк не передасть лізингодавцю майно і/або по іншій причині майно неможливо продати як нероздільний об`єкт у розумний строк за ціною, достатньою для погашення суми припинення договору, то лізингодавець має право вимагати від лізингоотримувача погашення суми припинення договору (п. 12.7. Договору фінансового лізингу) (а.с. 15-23).

У Додатку №1 до Договору фінансового лізингу визначено періоди фінансового лізингу та суми лізингового платежу (а.с. 24).

12.06.07р. за актом здачі-приймання майна, відповідач отримав від ТОВ "Ласка Лізинг" майно - Перевантажувач Solmec 416 ESC (одна одиниця), №шасі/кузову НОМЕР_2 46 95 (а.с. 31).

2. Рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №2/564 від 03.09.09р., залишеним в силі постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 13.10.09р., стягнуто солідарно з ТОВ "Укр-метал" () та ТОВ "Укр-метал Захід" () на користь ТОВ "Ласка Лізинг" () - 500 049, 61 грн боргу, 58 872, 84 грн пені, 39 942, 49 грн інфляційних втрат, 9 700, 25 грн 3% річних, 6 085, 65 грн витрат по сплаті державного мита, 118, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. 12.08.19р. ТОВ "Ласка Лізинг" надіслало відповідачу вимогу про повернення майна у зв`язку з закінчення строку фінансового лізингу та вимагав повернути майно на протязі 7 днів (а.с. 36-37).

Відповідач вимогу про повернення майна з тимчасового користування не виконав.

4. 11.11.22р. ТОВ "Ласка Лізинг" надіслало відповідачу вимогу про сплату суми припинення договору до 25.11.22р. в розмірі 826 991, 69 грн.

Сума припинення договору розрахована таким чином: 22 730, 73 у.о. (поточний борг лізингоодержувача) х 36,3821 (курс євро НБУ на 11.11.22р.) = 826 991, 69 грн. (а.с. 38-39).

5. 02.01.23р. у справі №906/1265/22 Господарським судом Житомирської області винесено судовий наказ про стягнення з ТОВ "Укр-метал" () на користь ТОВ "Ласка Лізинг" (): 246 000, 00 грн заборгованості, 248, 10 грн судового збору.

6. 01.05.23р. між ТОВ "Ласка Лізинг" (первісний кредитор) та ТОВ "Компанія АОС" (новий кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги №01/05-2023, відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання зобов`язань, зазначених у п. 1.2. цього Договору, які виникли за Договором фінансового лізингу №708/03/2007 від 22.03.07р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-метал" (, місцезнаходження: вул. Кооперативна, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., 10001), яке іменується далі - Боржник (п. 1.1. Договору відступлення права вимоги).

За цим Договором новий кредитор отримує право вимоги виконання всіх зобов`язань боржника перед первісним кредитором, які виникли у зв`язку із неналежним виконанням боржником Договору фінансового лізингу №708/03/2007 від 22.03.07р. (п. 1.2. Договору відступлення права вимоги).

Новий кредитор отримує всі права, належні первісному кредитору, в тому числі, щодо захисту порушених прав та інтересів в судовому/примусовому порядку (п. 1.3. Договору відступлення права вимоги).

Новий кредитор сплачує первісному кредитору 50% (п`ятдесят відсотків) від суми грошових коштів, отриманих від боржника. Розрахунок нового кредитора за відступлення вимоги від первісного кредитора здійснюється протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання грошових коштів від боржника (п. 1.4. Договору відступлення права вимоги).

Первісний кредитор у момент підписання цього Договору передає новому кредитору усі документи (оригінали або засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимоги (п. 2.1. Договору відступлення права вимоги).

Первісний кредитор письмово повідомляє боржника про відступлення права вимоги (п. 2.2. Договору відступлення права вимоги).

Цей Договір для первісного кредитора та нового кредитора вступає в силу після його підписання сторонами, а для боржника з дати отримання письмового повідомлення від первісного кредитора про відступлення права вимоги. Відступлення вимоги за даним договором вважається здійсненим з дати підписання первісним кредитором та новим кредитором цього договору (п. 3.1. Договору відступлення права вимоги).

7. 01.05.23р. первісний кредитор ТОВ "Ласка Лізинг" надіслав боржнику повідомлення про відступлення права вимоги за Договором фінансового лізингу №708/03/2007 від 22.03.07р. новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія АОС" () (а.с. 13-14).

8. Позивач ТОВ "Компанія АОС" звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача ТОВ "Укр-метал" частково коштів суми припинення договору в розмірі 250 000, 00 грн.

Сума припинення договору розрахована позивачем таким чином. Поточний борг лізингоотримувача визначається у п. 7.1. Договору. Поточний борг лізингоотримувача на кожний з періодів строку фінансового лізингу здійснюється згідно Додатку №1 до Договору, при умові внесення лізингоотримувачем чергового лізингового платежу в повному об`ємі.

Сума припинення договору вираховується за формулою: СПД=ЗЛП+СН+СПБ, з яких: СПД - сума припинення договору; ЗЛП - сума заборгованості по лізингових платежам; СН - сума неустойки, нарахована у зв`язку із простроченням сплати чергових лізингових платежів; СПБ - сума поточного боргу відповідно до п. 7.1. Договору та Додатку №1 до Договору.

Щодо суми заборгованості по лізингових платежам (ЗЛП) та суми неустойки (СН) позивач зазначає, що стягнення суми заборгованості по лізинговим платежам та неустойки за період з 01.09.08 по 22.03.09 року було задоволено в повному обсязі рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №2/564 від 03.09.09р.

Щодо визначення суми поточного боргу (СПБ) позивач зазначає, що поточний борг лізингоотримувача визначається згідно п. 7.1. Договору, сума поточного боргу використовується станом на 25-й період та становить 22730, 73 у.о. (графа 5 Графіку внесення платежів).

Станом на 11.11.22р. ТОВ "Ласка Лізинг" (лізингодавець) вимагало у відповідача сплатити суму припинення договору, в яку входить поточний борг лізингоодержувача у розмірі 22730,73 у.о. із застосування курсу Євро до гривні НБУ на дату вимоги - 36,3821 (курс Євро на 11.11.22р.), що складає 826 991, 69 грн.

Щодо визначення суми припинення договору (СПД) позивач вказує, що остання дорівнює сумі поточного боргу (СПБ) та складає 826 991, 69 грн.

9. В ході судового розгляду справи по суті позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої заявлена до стягнення сума складає 580 991,69 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

2. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами за Договором фінансового лізингу підпадають під правове регулювання договору лізингу, визначене параграфом 6 глави 58 ЦК України.

У частині 1 ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно частини 2,3 ст. 806 ЦК України визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

3. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Права та обов`язки лізингодавця та лізингоотримувача визначені у статтях 10-11 вказаного Закону.

Відповідно до підп. 7 ч. 2 ст. 11 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) якого вказано, що лізингоодержувач зобов`язаний у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Судом встановлено, що 12.06.07р. за актом приймання-передачі майна ТОВ "Ласка Лізинг" було передано відповідачу майно - Перевантажувач Solmec 416 ESC (одна одиниця).

4. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирської області у справі №2/564 від 03.09.09р., залишеним в силі постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 13.10.09р., стягнуто з відповідача ТОВ "Укр-метал" () та поручителя ТОВ "Укр-метал Захід" () в солідарному порядку 500 049, 61 грн боргу, 58 872, 84 грн пені, 39 942, 49 грн інфляційних, 9700, 25 грн 3% річних, 6085, 65 грн витрат по оплаті державного мита, 118, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, 02.01.23р. у справі №906/1265/22 Господарським судом Житомирської області винесено судовий наказ про стягнення з ТОВ "Укр-метал" () на користь ТОВ "Ласка Лізинг" (): 246 000, 00 грн заборгованості, 248, 10 грн судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

5. Суд констатує, що за умовами п. 4.2. Договору фінансового лізингу строк фінансового лізингу складався з періодів, визначених у "Графі 1" Додатку 1 до даного договору та закінчився 22.03.09р.

Судом встановлено, що лізингодавець ТОВ "Ласка Лізинг" зверталося до відповідача з вимогою від 12.08.19р. про повернення майна з лізингу на підставі п. 12.2. Договору фінансового лізингу.

Докази повернення майна - перевантажувача Solmec 416 ESC (одна одиниця), рік випуску: 2007 рік матеріали справи не містять.

У зв`язку з неповерненням відповідачем предмету лізингу після пред`явлення до нього вимоги, ТОВ "Ласка Лізинг" звернулося 11.11.22р. з вимогою до відповідача на підставі п. 12.7. Договору фінансового лізингу, про сплату суми припинення договору на суму 826 991, 69 грн.

6. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

6. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України ).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (п.п. 37,38 постанови ВПВС від 16.03.21р. у справі № 906/1174/18).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Судом встановлено, що вимоги зазначеної норми Первісний кредитор та позивач, як Новий кредитор, виконали.

Водночас, як зазначено у ч.2 цієї статті Кодексу, Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, норма матеріального права зобов`язує нового кредитора н а д а т и боржникові д о к а з и переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні , і цілком очевидним є, що в розумінні ч.2 ст. 517 ЦК України як норми матеріального права таким доказом не є саме повідомлення про відступлення права вимоги, яке може оформити для боржника як первісний кредитор, так і новий кредитор.

Такими доказами є ті, що передав первісний кредитор новому кредитору на виконання вимог ч.1 ст. 517 ЦК України: документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, первісний кредитор ТОВ "Ласка Лізинг" повідомило відповідача 01.05.23р. про відступлення права вимоги за Договором фінансового лізингу №708/03/2007 від 22.03.07р. новому кредитору - ТОВ "Компанія АОС", про що свідчить опис вкладення в цінний лист від 02.05.23р. разом з Договором відступлення права вимоги №01/05-2023 від 01.05.23р., надісланого на адресу місцезнаходження відповідача.

Оскільки станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду обумовлений Договором фінансового лізингу строк фінансового лізингу закінчився, однак в порушення вимог п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" та вимог п. 12.7. Договору фінансового лізингу відповідач об`єкт лізингу не повернув, вимоги позивача в частині стягнення залишку суми припинення договору на суму 580 991, 69 грн підлягають задоволенню.

7. Відповідно до частин першої - третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (постанови Верховного Суду від 19.06.19р. у справі №910/4055/18, від 16.04.19р. у справі № 925/2301/14).

Таким чином, позивач ТОВ "Компанія АОС" довів суду обґрунтованість позовних вимог, відповідач, в свою чергу, зазначеного не спростував.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 3750, 00 грн із ціни позову 250 000, 00 грн.

У зв`язку з поданням заяви про збільшення розміру позовних вимог (всієї суми припинення договору) від 07.06.23р. (вх. г/с №01-44/1960/23 від 12.06.23р.) позивач збільшив суму позовних вимог до суми 580 991, 69 грн та здійснив доплату судового збору на суму 4 964, 88 грн.

Суд покладає на відповідача судовий збір в повному розмірі на суму 8 714, 88 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал" (вул. Кооперативна, буд.7, м. Житомир, 10001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія АОС" (вул. Обсерваторна, буд. 23, кв. 17, м. Київ, ):

- 580 991, 69 грн суми припинення договору;

- 8 714, 88 грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.06.23

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (рек. з повідомл)

3- відповідачу (рек. з повідомл)