ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023м. ДніпроСправа № 904/3696/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Скиби Т.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ», Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-ІНВЕСТ», м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором №08/09/2020 від 08.09.2020 у загальному розмірі 966 001,32 грн.

Представники:

від позивача: Сторожук Д.І., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" заборгованість за договором №08/09/2020 від 08.09.2020 у загальному розмірі 966 001,32 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 270 750,00 грн., пеня у розмірі 648 765,00 грн., 3% річних у розмірі 5 332,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 41 154,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/3696/22 за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 31.01.2023 о 11:40 год.

10.01.2023 через систему "Електронний суд" від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023 клопотання, представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon", задоволено та підготовче судове засідання, яке призначене на 31.01.2023 о 11 год. 40 хв. проводити в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon" (https://vkz.court.gov.ua) за участю представника позивача.

У підготовче судове засідання призначене на 31.01.2023 представник позивача не зміг приєднатися до відеоконфкркнції з технічних причин, відповідач явку своїх представників не забезпечив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання направлено на електронну адресу .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 22.02.2023 о 12:00 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 22.03.2023 о 11:30 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

20.03.2023 від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло пояснення по суті позовних вимог.

20.03.2023 від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про визнання доказу недопустимим та додаткові пояснення у справі від 17.03.2023.

21.03.2023 від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про витребування доказів від 21.03.2023.

22.03.2023 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2023 о 11.00 год. з метою надання позивачем оригіналів доказів, долучених до позовної заяви у копіях, для огляду у судовому засіданні.

30.03.2023 в підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений у судовому засіданні, яке відбулось 22.03.2022 під технічну фіксацію судового процесу та під особистий підпис у повідомленні про оголошення перерви в судовому засіданні (арк.с.83), що знаходиться у матеріалах справи. Отже, представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 30.03.2023 судом оглянуті надані представником позивача оригінали документів, поданих в копіях разом з позовною заявою, які просив витребувати відповідач та після огляду повернуті представнику позивача.

У підготовчому судовому засіданні 30.03.2023 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі та не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.05.2023 о 10:00 год.

31.03.2023 через систему "Електронний суд" від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2023 клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon" задоволено та судове засідання, яке призначене на 03.05.2023 о 10 год. 00 хв. проводити в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу "EasyСon" (https://vkz.court.gov.ua) за участю представника позивача.

28.04.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

01.05.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 17.05.2023 о 15:00 год.

10.05.2023 від позивача до суду надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи.

У судовому засіданні 17.05.2023 з розгляду справи по суті оголошено перерву до 07.06.2023 о 12:00 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" про призначення експертизи залишено без розгляду.

05.06.2023 від відповідача до суду надійшла заява про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2023 виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 по справі № 904/3696/22, а саме в абзаці 24 та викладено в новій редакції.

07.06.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 07.06.2023, суд відмовив у задоволенні клопотання представник відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 07.06.2023, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № №08/09/2020 від 08.09.2020 про надання послуг з прокату автокрану з машиністом (або без машиніста) в частині своєчасної оплати за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за надані послуги у розмірі 270 750,00 грн, на яку нараховано пеню у розмірі 648 765,00 грн, 3% річних у розмірі 5 332,32 грн та інфляційні втрати у розмірі 41 154,00 грн.

Позиція відповідача

Відповідач не згоден з позицією позивача, викладеною у позовній заві та повністю проти неї заперечує та вважає їх безпідставними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам, котрі спростовуються наявними у справі доказами, а тому не підлягають задоволенню мотивуючи наступним:

- в доданих до позовної заяви в якості доказів копіях Акту падання послуг №159 від 10 лютого 2022 року та Акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 211 від 21 лютого 2022 року взагалі не вказано жодних відомостей про представника Замовника ТОВ "ТБМ-ІНВЕСТ". який нібито оформив та підписав ці Акти. Також не вказано в цих документах і наявність документально підтверджених повноважень на здійснення таких дій у невстановленої особи, яка підписала зазначені документи;

- в Акті надання послуг № 159 від 10 лютого 2022 року в розділі "Затверджую директор ТОВ "ТБМ-ІНВЕСТ" (у верхньому правому куті Акту), в його описовій (текстовій) частині та графі "Від Замовника" (нижньому правому куті) незважаючи на те. що міститься різна суперечлива інформація про підписанта. відсутнє прізвище ім`я, по батькові останнього, так ще й наявний в ньому підпис візуально значно відрізняється від підпису директора ОСОБА_1 , що міститься на кожній сторінці Договору № 08/09/2020 від 08.09.2020, додатках до нього, а також інших актах приймання-передачі робіт, що знаходяться в матеріалах справи;

- подібні недоліки містяться і в Акті здачі-приймання робіт (наданих послуг) №211 від 21 лютого 2022 року, що нібито підписаний Електронними цифровими підписами від імені ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від ТОВ "ТБМ-ІИВЕСТ" відповідно. При цьому, доказів направлення Виконавцем, отримання Замовником, підписання, скріплення печаткою в електронній формі та повернення вказаного вище Акту за допомогою засобів електронної пошти та/або на конкретні адреси електронної пошти сторін Позивачем не надано.

- в пунктах 1.1., 1.3.. 2.1., 3.1. Договору та позовній заяві зазначено, що для надання послуг з прокату крану та їх вартість проводиться відповідно до заявки замовника (відповідача), проте, до позовної заяви ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" не додано жодної заявки на надання послуг з прокату техніки, складених і поданих ТОВ "ТБМ-ІНВЕСТ" за 10 днів до початку виконання таких робіт, як то передбачено цим Договором, внаслідок чого ці документи відсутні в матеріалах судової справи;

- за наведених обставин неможливо, з дотриманням стандарту вірогідності доказів, беззаперечно встановити факт замовлення відповідачем конкретних послуг крану за певний проміжок часу, визначених Договором № 08/09/2020 від 08.08.2020 і додатками до нього, що повністю спростовує доводи позову в цій частині та вказує на їх безпідставність, і необґрунтованість;

- позивачем в обґрунтування позову вказано, що облік робочого часу здійснення за допомогою обопільно підписаних змінних рапортів, на підставі яких оформлюється акт виконаних робіт;

- долучені представником ТОВ "КРАНИ УКРАЇНИ" фотознімки змінних рапортів, нібито складених та підписаних особами, прізвище та ініціали яких вказано нерозбірливо, за відсутності жодних відомостей про представника ТОВ "ТБМ-ІНВЕСТ", який начебто підписав ці змінні рапорти, зокрема, назви посади, належність його до замовника, наявність документів з вказівкою їх реквізитів про наділення цієї особи повноваженнями на оформлення таких документів з правом їх підпису, ці рапорти, як і інші документи не містять.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

08.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крани України" (далі - виконавець, позивач) укладено договір №08/09/2020 (далі - договір).

Згідно п.1.1. договору виконавець зобов`язався надати послуги з прокату автокрану з машиністом (або без машиніста) відповідно до заявки замовника та додатку (-ів) до договору, а замовник зобов`язався прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх в розмірі та в порядку, визначеному даним договором та додатками до нього.

Сума договору складається з вартості послуг наданих за цим договором відповідно до заявок замовника. Вартість послуг визначається згідно додатків до даного договору, відповідно до потреб замовника та техніки, що буде використовуватись (п. 2.1. договору).

У відповідності до положень п. 2.2. та п. 2.3. договору умови та порядок розрахунків зазначаються у відповідному додатку до даного договору. Замовник проводить оплату послуг згідно відповідного додатку до даного договору та рахунку виставленого виконавцем. Оплата за послуги здійснюється у національній валюті - гривні, на підставі рахунків виконавця, шляхом перерахування грошових коштів замовником на поточний рахунок виконавця в безготівковій формі.

Згідно п. 3.4. договору виконання послуг, визначених у п. 1.1. даного договору оформлюється актом наданих послуг, в якому вказується: марка крану, кількість змін/годин, які він відпрацював, кількість годин простою (у разі, якщо був простій) та інші дані, які сторони вважають за необхідне зазначити в акті. Акт надається (направляється шляхом поштового, кур`єрського зв`язку або шляхом електронного документообороту або електронної пошти) замовнику виконавцем по завершенню надання послуг (частини послуг) - протягом 3 (трьох) днів з дня фактичного надання виконавцем послуг відповідно до заявки виконавця. Сторони погоджуються, що обов`язок виконавця щодо надання акту вважається виконаним в день направлення виконавцем акту шляхом поштового або кур`єрського зв`язку шляхом електронного документообороту або електронної пошти. Замовник зобов`язаний прийняти надані виконавцем послуги шляхом підписання акту та протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання повернути виконавцю один примірник оформленого зі свого боку акту наданих послуг або в цей же строк направити мотивовану, документально підтверджену відмову від підписання акту.

В п. 3.5. договору сторони погодили, що у випадку відмови у підписанні акту наданих послуг та за відсутності мотивованої відмови у підписанні акту, про що представником виконавця робиться відмітка на акті, неповернення у зазначений строк підписаного акту наданих послуг, умови договору вважаються виконаними зі сторони виконавця, а акт наданих послуг узгодженим.

Згідно з п.п. 4.1.1., 4.2.1. договору виконавець зобов`язується забезпечити своєчасно в справному та робочому стані техніку для проведення робіт, а замовник зобов`язується після надання послуг (частини послуг) протягом 3-х днів, підписати акт наданих послуг або надати мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

Відповідно до п. 5.4. договору за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник виплачує виконавцеві пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Договір діє з моменту підписання до 31.12.2020, у частині сплати наданих послуг за даним договором - до дати повного розрахунку (п. 7.1. договору).

Крім того, між сторонами підписано додаток № 9 до цього договору, згідно п. 9 якого облік робочого часу здійснюється за допомогою обопільно підписаних змінних рапортів на підставі яких оформлюється акт виконаних робіт.

У п. 12 додатку № 9 до цього договору сторони погодили умови оплати:

- по факту наданих послуг з відстрочкою платежу у 14 календарних днів. Період актування 7 днів.

Так, на виконання п. 9 додатку № 9 між сторонами підписано змінний рапорт, в якому зазначено облік робочого часу.

Позивач згідно цього договору у період січень-лютий 2022 року надав Відповідачу послуги на загальну суму 438 000,00 грн., були підписані сторонами акти, надіслані рахунки на оплату послуг з перебазування, а саме:

1. №9 від 06.01.2022 на суму 36000 грн. з ПДВ, сплачений 01.02.2022, 06.01.2022 р. підписано акт надання послуг № 7 на суму 36000,00 грн. з ПДВ.

2. №155 від 01.02.2022 на суму 131 250,00 грн. з ПДВ, сплачений 16.02.2022, підписано акт надання послуг № 138 від 01.02.2022 на суму 131 250,00 грн. з ПДВ

3. №179 від 10.02.2022 на суму 187 500,00 грн. з ПДВ, не сплачений на дату позову, 10.02.2022 р. підписано акт надання послуг № 159 на суму 187 500,00 грн. з ПДВ.

4. №239 від 21.02.2022 на суму 83 250,00 грн. з ПДВ, не сплачений на дату позову, 21.02.2022 р. підписано акт надання послуг № 211 на суму 83 250,00 грн. з ПДВ

Відповідачем здійснено часткову оплату наданих позивачем послуг на суму 167 250,00 грн, що підтверджується наданими до справи платіжними дорученнями.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих послуг та наявність у відповідача заборгованості у сумі 270 750,00 грн, позивач 02.06.2022 надіслав на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за надані послуги в сумі 270 000,00 грн.

Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 08/09/2020 від 08.09.2020, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 08/09/2020 від 08.09.2020 та додаток № 9 до нього, а також підписано змінний рапорт, в якому зазначено облік робочого часу виконання робіт, відповідно до яких позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 438 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, відповідач за надані послуги розрахувався частково в сумі 167 250,00 грн, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 270 750,00 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Так, у відповідності до положень п. 2.2. договору умови та порядок розрахунків зазначаються у відповідному додатку до даного договору.

У п. 12 додатку № 9 до цього договору сторони погодили умови оплати: по факту наданих послуг з відстрочкою платежу у 14 календарних днів. Період актування 7 днів.

Матеріалами справи підтверджено надання послуг у лютому 2022 року.

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №211 від 21.02.2022 від імені замовника (відповідача) підписано електронним цифровим підписом Олійник Олени Володимирівни.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, Олійник О.В. є директором ТОВ «ТБМ-ІНВЕСТ».

Заперечень замовника щодо обсягів або якості отриманих послуг акт не містить.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа;

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. (ст.3 Закону)

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис», підписувач має право вимагати скасування, блокування або поновлення свого сертифіката ключа.

Підписувач зобов`язаний зберігати особистий ключ у таємниці.

Відповідачем не надано доказів скасування або блокування сертифіката ключа або доказі протиправного доступу до ЕЦП директора відповідача сторонніх осіб.

Отже заперечення відповідача, що акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №211 від 21.02.2022 на суму 83 250,00грн. є неналежним доказом є безпідставними.

Акт надання послуг № 159 від 10.02.2022 містить підпис особи без зазначення прізвища та ініціалів цієї особи. Проте напис про затвердження містить посилання на посаду особи, що його підписала, а саме директор, та скріплено печаткою підприємства. Такий саме підпис та печатка проставлені від імені відповідача підсумовуючи викладене в акті.

Як раніше зазначалось директором ТОВ «ТБМ-ІНВЕСТ» є ОСОБА_2 доказів, що акт підписано іншою особою до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відзив, поданий відповідачем 20.03.2023 не містив обгрунтувань щодо необхідності проведення судової почеркознавчої експертизи задля з`ясування особи, яка підписала акт приймання-передачі послуг № 159 від 10.02.2022. або наміру подати відповідне клопотання у майбутньому у встановленому Господарським процесуальним кодексом порядку.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експртизи подано відповідачем 28.04.2023 після закриття підготовчого провадження. Тобто з пропуском строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України.

За приписами ч. 1-4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Таким чином, процесуальне законодавство прямо визначає порядок та сукупність дій сторони для поновлення строку: подання заяви про поновлення процесуального строку (окремий документ) та вчинення процесуальної дії (наприклад, подання відповідного клопотання).

Проте відповідачем, жодна з таких дій не вчинялася, зазначене стало причиною залишення без розгляду клопотання про проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи.

Таким чином, акт приймання-передачі послуг № 159 від 10.02.2022 є належним та допустимим доказом отримання від позивача послуг на суму 187 500,00грн.

Доводи відповідача, що виконання та належне оформлення виконаних робіт позивачем у лютому 20.22 було неможливе через початок військових дій з боку рф, оскільки роботи проводились на території ПАТ «Азовсталь» є безпідставними з огляду на те, що зазначені вище акти виконаних робіт підписані 10.02.2022 та 21.02.2022, тобто до початку бойових дій.

Отже, матеріалами справи доведено виконання позивачем зобов`язань за договором № 08/09/2020 від 08.09.2020 на суму 270 750,00 грн.

Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, оплату за надані послуги у повному обсязі не здійснив.

До посилань відповідача на форс-мажорні обставини, як на підставу звільнення від відповідальності та продовження строку виконання робіт за договором суд ставиться критично з огляду на таке.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Така ж позиція міститься і в ч. 2 ст. 218 ГК України, за якою учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення або ж належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" військові дії вважаються форс-мажорними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Відповідно до пункту 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору.

Верховний Суд у справі № 910/9258/20 наголошує, що Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.

Відповідач підтвердження настання форс-мажорних обставин, посилається на офіційний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

В свою чергу, незважаючи на те, що Торгово-промислова палата України розмістила загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин, вказане не є безумовною підставою для звільнення сторони від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Відповідач не навів жодного належного доводу, з якого б дійсно вбачалося, що саме внаслідок настання з 24.02.2022 вищевказаних форс-мажорних обставин останній не має можливості виконувати умови Договору.

Офіційний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на якій посилається Відповідач не має наперед визначеної сили, оскільки цей лист не видавався саме Відповідачу.

Крім того, судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензіями щодо погашення заборгованості, при цьому зауважень щодо обсягів та якості наданих послуг останнім не надано.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу за отримані послуги в розмірі 270 750,00 грн підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 648 765,00 грн, 3% річних у розмірі 5 332,32 грн та інфляційні втрати в сумі 41 154,000 грн, нараховані за період з 10.02.2022 по 10.10.2022.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до п. 5.4. договору за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник виплачує виконавцеві пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Розмір пені, нарахований на суму заборгованості за поставлений товар за договором, за період прострочення виконання грошового зобов`язання наведено у позові.

Згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином шести місяців.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, та встановив, що позивачем не враховано положення ст. 232 ГК України.

Так, за розрахунком суду, обґрунтованою до стягнення є сума пені у розмірі 46 417,60 грн, нарахована на суму боргу за період з 24.02.2021 по 24.08.2021.

У позові в частині стягнення пені в розмірі 602 347,40 грн, суд відмовляє.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат

Невиконання та/або неналежне виконання господарського зобов`язання тягне за собою застосування заходів господарської відповідальності.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми 3% річних, на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що сума 0,1% річних та інфляційних втрат, за розрахунками суду, є іншою, оскільки позивачем невірно застосовано строки нарахування, а тому, обґрунтованою до стягнення з відповідача є сума 3% річних в розмірі 4 998,52 грн за період прострочення з 24.02.2022 по 10.10.2022.

В частині стягнення 3% річних в розмірі 333,80 грн слід відмовити.

Суд також перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, і встановив, що їх обчислення здійснено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цієї вимоги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення його, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 5 449,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБМ-ІНВЕСТ" (49044, м. Дніпро, вул. Барнаульська, буд. 2А; ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАНИ УКРАЇНИ" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вулиця Теплична, буд. 1; ) основний борг у розмірі 270 750,00 грн, пеню у розмірі 46 417,60 грн, 3% річних у розмірі 4 998,52 грн, інфляційні втрати у розмірі 41 154,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 449,80 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.06.2023.

Суддя В.Г. Бєлік