ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" червня 2023 р. Справа № 911/1683/23

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, 01014, місто Київ, вулиця Болбочана Петра, будинок 8

в інтересах держави в особі Яготинської міської ради, 07700, Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вулиця Незалежності, будинок 67

до 1. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, 03115, місто Київ, вулиця Серпова, будинок 3/14

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ", 08420, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, село Переяславське, вулиця Привокзальна, будинок 2

про зобов`язання скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, припинення речових прав та витребування земельної ділянки

встановив:

Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ" про:

- визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру в Київській області № 10-5473/15-18-сг від 19.06.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність";

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101 від 18.07.2018, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ";

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101, площею 1,96 га, що розташована на території Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області (раніше - Лозоворівської сільської ради Яготинського району Київської області);

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ" на користь держави в особі Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0101 загальною площею 1,96 га, що розташована на території Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області (раніше Лозоворівської сільської ради Яготинського району Київської області), в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Київській області від 19.06.2018 № 10-5473/15-18-сг ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушення Головним управлінням Держземагентства у Київській області законодавчих вимог під час надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, адже станом на час отримання спірної земельної ділянки ОСОБА_1 вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства шляхом отримання земельної ділянки державної власності. Вказане, на переконання прокурора свідчить про незаконне вибуття вказаної земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності поза волею власника цих земель, що є підставою для її витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "НИВА ФАРМ", який на даний час є її власником на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки б/н від 18.07.2018, укладеного між ТОВ "НИВА ФАРМ" та ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.06.2023 позовну заяву було залишено без руху, оскільки останню подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (за текстом ухвали від 08.06.2023) та встановлено строк для усунення вказаних недоліків. Зокрема, судом було запропоновано прокуратурі визначити правові підстави щодо заявлених позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру в Київській області № 10-5473/15-18-сг від 19.06.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101 від 18.07.2018, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ".

19 червня 2023 року від Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшла заява про усунення недоліків, в якій прокурором поміж іншого викладено правові підстави заявлених позовних вимог.

Разом з тим, дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про усунення недоліків на предмет їх відповідності нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо суб`єктного складу учасників справи, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру в Київській області № 10-5473/15-18-сг від 19.06.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101 від 18.07.2018, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ" не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з огляду на наступне.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 911/2258/18 вказано, що при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів та інші справи у спорах між суб`єктами господарювання у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, під час визначення юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі, суб`єктного складу правовідносин.

Статтею 21 Цивільного кодексу України унормовано, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та, зокрема статею 121 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання такого акта незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатом його реалізації у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання незаконним правового акта можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом прокурор, зокрема, заявив вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру в Київській області № 10-5473/15-18-сг від 19.06.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101 від 18.07.2018, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ".

У постанові Великої палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 911/2034/16 (провадження № 12-303гс18) викладено правовий висновок відповідно до якого: "вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ЦПК України. Наведене відповідає висновкам, викладеним раніше Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі №361/3009/16-ц, 07 листопада 2018 року у справах № 488/6211/14-ц та № 488/5027/14-ц, від 30 січня 2019 року у справі №485/1472/17, від 15 травня 2019 року у справах № 522/7636/14-ц та № 469/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 911/2258/18, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, відступати від яких немає правових підстав".

Разом з тим, у постанові Великої палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 911/2034/16 також зазначено, що: "власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є необхідним. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункті 86) та від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 38)".

Таким чином, суд, ґрунтуючись на правових висновках Великої Палати Верховного Суду, вважає, що вимоги про скасування наказу Держгеокадастру в Київській області, яким затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність фізичної особи, а також оспорювання правочину укладеного з фізичною особою, безпосередньо стосуються прав та обов`язків цієї особи, тому дані вимоги мають розглядатися судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 21 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В такому випадку суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру в Київській області № 10-5473/15-18-сг від 19.06.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101 від 18.07.2018, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ".

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.01.2020 у справі № 911/1050/19.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу (частина третя).

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті провадження у справі в частині позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу, а також оспорюваного правочину, у зв`язку з тим, що спори, які стосуються права власності фізичної особи на земельну ділянку розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ" про:

- визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру в Київській області № 10-5473/15-18-сг від 19.06.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність";

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0101 від 18.07.2018, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 26.06.2023