ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1128/22(569/1596/23)

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради

про: визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, поновлення дії трудового договору

у межах справи про банкрутство: Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: О.Мельничук

від відповідача: не з`явився

ОПИС СПОРУ

В провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/1128/22 про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради.

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, поновлення дії трудового договору та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом від 19 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ним до закінчення воєнного стану. Водночас, на переконання позивача, у відповідності до вимог статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України лише у випадку, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Натомість в оскаржуваному наказі взагалі не вказано причину призупинення договору.

Процесуальні дії у справі

30 січня 2023 року позивач звернувся з даним позовом до Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2023 року вказаний позов залишено без руху.

13 лютого 2023 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, а також подано нову редакції позовних вимог, в яких відсутні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 лютого 2023 року вказаний позов прийнято до розгляду. Як видно з указаної ухвали позов прийнято з врахуванням нової редакції позовних вимог.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року справу передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 01 червня 2023 року відкрито провадження у межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради, розгляд справи призначено на 27 червня 2023 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

В судове засідання відповідач не з`явився.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював двірником у Комунальному підприємстві "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради.

19 квітня 2022 року директор Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради, керуючись положеннями статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", видав наказ №19.04.22 про призупинення дії трудового договору з двірником ОСОБА_1 з 20 квітня 2022 року до моменту закінчення воєнного стану в Україні.

Позивача повідомлено, що призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Не погоджуючись з вказаним наказом позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання незаконним та скасування наказу від 19.04.2022 року "Про призупинення трудових договорів працівників" Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради №19.04.22 щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , та поновлення дії договору з 20 квітня 2022 ороку.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом трудовими, та стосуються оскарження організаційно-розпорядчого документу на підприємстві щодо кадрових питань, а також поновлення дії трудових правовідносин.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Разом з тим відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

У пункті 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004 вказано, що "згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (частина перша); держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності (частина друга). Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Реалізація права громадянина на працю здійснюється шляхом укладення ним трудового договору і виконання кола обов`язків за своєю спеціальністю, кваліфікацією або посадою, яка передбачається структурою і штатним розписом підприємства, установи чи організації. Конституційний принцип рівності не виключає можливості законодавця при регулюванні трудових відносин встановлювати певні відмінності у правовому статусі осіб, які належать до різних за родом і умовами діяльності категорій, у тому числі вводити особливі правила, що стосуються підстав і умов заміщення окремих посад, якщо цього вимагає характер професійної діяльності".

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні. Згідно Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України.

Статтею 1 Закону України від 15 березня 2022 року "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із пунктом 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" главу XIX "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: "Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

З огляду на вищевикладене положення Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.

За змістом статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" (яка діяла станом на виникнення спірних правовідносин), призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Таким чином, Закон України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" надав право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин, та не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам.

Разом з тим, з аналізу положень частини 1 статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" можна зробити висновок, що таке право роботодавця настає за певних умов. Такими умовами призупинення трудового договору з працівником є абсолютна неможливість через збройну агресію: роботодавцем надати роботу, а працівником - виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливість виконувати цю роботу працівником.

Отже, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу. Лише наявність правової норми яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права.

Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах коли він не може надати роботу працівнику, в свою чергу, працівник - не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору може свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Аналіз наведених правових норм та підзаконних нормативних актів дає підстави для висновку, що за умови, якщо працівник має можливість виконувати роботу, а роботодавець в результаті бойових дій не позбавлений можливості забезпечити працівника роботою та належними умовами праці, то відсутні правові підстави для призупинення дії трудового договору з працівником.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 1 липня 2022 року, який набув чинності 19 липня 2022 року, було викладено текст статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" в новій редакції.

Зокрема, відповідно частини 3 статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", у разі незгоди працівника (працівників) із наказом (розпорядженням) роботодавця про призупинення дії трудового договору працівником або профспілкою за дорученням працівника (працівників) відповідний наказ (розпорядження) може бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією може внести роботодавцеві припис про скасування відповідного наказу (розпорядження) або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом, що є обов`язковим до виконання роботодавцем протягом 14 календарних днів з дня отримання такого припису.

А проте суд зазначає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Суд зауважує, що наказ директора Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради від 19.04.2022 року "Про призупинення трудових договорів працівників" Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради №19.04.22 щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", оскільки вказаний наказ не містить обґрунтування призупинення дія трудового договору, що пов`язане з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Судом не встановлено яким чином відповідач був позбавлений можливості надавати, а позивач виконувати роботу двірника на території міста Рівного у зв`язку з військовою агресією проти України.

З врахуванням наведеного суд робить висновок про те, що наказ від 19.04.2022 року "Про призупинення трудових договорів працівників" Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради №19.04.22 щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Водночас суд не знаходить підстав для задоволення позову про поновлення з 20 квітня 2022 року дії трудового договору, оскільки призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Разом з тим саме по собі визнання незаконним та скасування оспорюваного наказу усуває допущене порушення трудового законодавства.

Судом з`ясовано, що в матеріалах справи наявне повідомлення позивача про звільнення його з роботи двірника, однак докази припинення трудових правовідносин матеріали справи не містять. Натомість позивач підтвердив обставини, що на час прийняття рішення він звільнений з посади двірника у зв`язку зі скороченням штату працівників та не перебуває у договірних відносинах з відповідачем.

А проте, у зв`язку з неподанням сторонами відповідних доказів суд позбавлений можливості встановити наявність трудових правовідносин між позивачем та відповідачем станом на час вирішення даного спору.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

Встановлені обставини щодо невідповідності оспорюваного наказу вимогам статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" свідчить про наявність підстав для задоволення позову про визнання такого наказу незаконним та його скасуванню.

В решті позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ від 19.04.2022 року "Про призупинення трудових договорів працівників" Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради №19.04.22 щодо призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради (33001, м. Рівне, вул. Соборна 195, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено та підписано 28 червня 2023 року.

Суддя Андрій Качур