ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"29" червня 2023 р. Справа № 903/1023/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В.

суддя Василишин А.Р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2023, повний текст якого складено 15.05.2023 у справі №903/1023/22 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Волинської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі -

Волинської обласної військової адміністрації

до 1. Ковельської районної військової адміністрації,

2. Головного управління Держгеокадастру у Волинській області,

3. Рівненської сільської ради Ковельського району Волинської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження,

усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.05.2023 у справі №903/1023/22 позов Прокурора задоволено частково. Провадження у справі в частині позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Любомльської районної державної адміністрації від 19.12.2013 №246 Про затвердження матеріалів інвентаризації земель сільсько-господарського призначення, які перебувають у державній власності в частині затвердження такої документації щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05: 001:1001, площею 6,8819 га закрито. Зобов`язано усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної військової адміністрації в користуванні та розпорядженні землями оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05: 001:1001, площею 6,8819 га, цільове призначення (16.00) землі запасу сільсько-господарського призначення в Державному земельному кадастрі. Зобов`язано Рівненську сільську раду Ковельського району повернути Волинській обласній військовій адміністрації земельну ділянку площею 6,8819 га з кадастровим номером :05:001:1001.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач 2 - Головне управління Держгео-кадастру у Волинській області подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарсь-кого суду, в якій просить повністю скасувати рішення господарського суду Волинської області від 10.05.2023 у даній справі та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Листом №903/1023/22/3481/23 від 02.06.2023 матеріали справи було витребувано з госпо-дарського суду Волинської області, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 08.06.2023.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у даній справі апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги: надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 26.06.2023 від апелянта надійшло клопотання, в якому останній просить суд визнати причини неможливості оплати судового збору в розмірі 8931,60 грн. поважними та відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі №903/1023/22, у разі відмови у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору продовжити термін на усунення недоліків при поданні апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вищезазначене подане клопотання, апелянт вказує, що на його рахунку відсутні кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги (згідно виписки з рахунка за 26.06.2023 року за кодом економічної класифікації 2800). А тому, враховуючи майновий стан ГУ Держеокадастру у Волинській області та введення воєнного стану на всій території України, вважає дані підстави поважними для відстрочення сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує п`яти відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкоду-вання шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 8 Закону України "Про судовий збір" наведено вичерпний перелік умов, за наявності яких ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору буде законним за наявності підстав, вказаних у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 (провадження №11-336апп20), що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридич-ної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (п.45 постанови).

Згідно ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних право-відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаного правового висновку притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалах від 14.11.2022 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20), від 08.11.2022 у справі №923/508/21, від 07.11.2022 у справі №911/2862/20, від 17.10.2022 у справі №910/15201/21.

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не належить до осіб, вказаних у ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", предметом спору у справі №903/1023/22 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю та запровадження воєнного стану в Україні не віднесено законодавством до підстав для відстро-чення сплати судового збору - відтак, законні підстави для відстрочення сплати судового збору у даному випадку відсутні.

Відповідно до ст.129 Конституції України, господарські суди, здійснюючи свої конститу-ційні обов`язки, повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи положення ст.129 Конституції України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі і у питанні звільнення або відстрочення судового збору.

Колегія суду приймає до уваги, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується із ст.129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, особливості здійснення розрахунково-касового обслуговування бюджетних коштів та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64 не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Вказаної позиції притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалах від 09.11.2022 у справі №910/929/21, від 09.11.2022 у справі №910/479/21.

Таким чином, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи від-строчення сплати судового збору, окрім випадків встановлених ст.8 Закону України "Про судовий збір" призведене до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання причини неможливості оплати судового збору в розмірі 8931,60 грн. поважними та відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі №903/1023/22, а відтак, у задоволенні вказаного клопотання, слід відмовити.

Розглянувши клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду.

Проте, цей строк, встановлений в межах строку, передбаченого частиною другою статті 174 ГПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.

Відповідно до частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наведене та те, що ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі №903/1023/22 було надано скаржникові максимальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, передбачений приписами ГПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржникові, заявлене клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги не може бути задоволене в силу імперативних приписів закону.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встанов-лених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.(ч.4 ст.174 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.6,7,8 ст.260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що скаржник не усунув виявлених апеляційним судом недоліків апеляційної скарги впродовж встановленого строку - апеляційну скаргу Головного управління Держгео-кадастру у Волинській області на рішення господарського суду Волинської області від 15.05. 2023 у справі №903/1023/22 належить повернути скаржнику.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу заявнику - Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області на рішення господарського суду Волинської області від 25.05.2023 у справі №903/1023/22.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Додаток скаржнику: апеляційна скарга з додатками всього на 7 арк.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.