ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/286/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімресурс-Прикарпаття"

про стягнення заборгованості в сумі 549 954, 26 грн.

за участю:

представники сторін не з"явилися

встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімресурс-Прикарпаття" про стягнення заборгованості в сумі 549954, 26 грн.

Ухвалою від 28.03.23 суд прийняв позовну заяву до розгляду, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 20.04.23, за наслідками якого відклав підготовче провадження на 23.05.23, про що постановив ухвалу, занесену до відповідного протоколу судового засідання.

Ухвалою від 23.05.23, занесеною до відповідного протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.06.23.

В судове засідання представники сторін не з"явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлені.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог вказав на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки № 183 від 02.03.21 Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 3023222,13грн. Зазначив, що в результаті неналежного виконання Відповідачем своїх обов`язків за Договором в частині оплати поставленого товару та систематичне порушення умов та термінів оплати між Позивачем, Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРПАТ-БУД» укладено договір про переведення боргу № 183-ПБ від 22.09.21 в сумі 699928,39 грн. ТОВ «КАРПАТ-БУД» свої зобов"язання виконав, сплативши Позивачу обумовлену договором суму, однак ТОВ "ХІМРЕСУРС-ПРИКАРПАТТЯ" за отриманий товар розрахувалось частково, сплативши Позивачу 2097629,34грн. Відтак, у зв"язку з порушенням Відповідачем прийнятих на себе зобов"язань Позивачем нараховано 142324,14 грн. пені, 85843,85 грн. інфляційних втрат та 96121,87 25% за користування чужими грошовими коштами.

Позиція відповідача.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та ухвали - повідомлення суд надсилав відповідачу на адресу, що зазначена в позовній заяві та Витязі з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поштові відправлення, які суд надсилав відповідачу, останньому вручені, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з офіційного сайту "Укрпошти (ухвалу від 28.03.23 про відкриття провадження у справі вручено відповідачу 06.04.23, ухвалу від 23.05.23 вручено 31.05.23) та повідомленням про вручення поштового відправлення вх. номер повідомлення 4981/23 від "27" квітня 2023 р. (вручено 25.04.23 відповідачу ухвалу від 20.04.23).

Відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Як вбачається із ч. 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Суд констатує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Верховний Суд у справі № 916/3188/16 зазначив, що держава в особі судових органів має забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту. Заінтересовані особи, в свою чергу, повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст.178, ст.202 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Обставини справи.

Між ТОВ «Торговельний дім «Єврогрубпласт» (далі - Постачальник/Позивач) та ТОВ "ХІМРЕСУРС-ПРИКАРПАТТЯ" (далі - Покупець/Відповідач) укладено Договір поставки №183 від 02.03.21 (далі - Договір), за умовами якого ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» зобов`язалося поставити, а ТОВ "ХІМРЕСУРС - ПРИКАРПАТТЯ" прийняти і оплатити труби, комплектуючі та обладнання, а також супутні товари (далі - Товар), партіями в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами в рахунках-фактурах або специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим договором(п.1.1 договору).

Договір скріплено електронними підписами сторін.

Термін дії договору - до 31.12.21, а в частині виконання зобов"язань, що виникли в період дії договору - до їх повного виконання.

Розділом 4 договору сторони визначили умови поставки товару. Зокрема, п.4.1.3 договору встановили, що достатнім підтвердженням всіх умов поставки, зазначених в товаросупровідних документах, буде приймання покупцем товару в порядку, передбаченому п.4.4 даного договору, незалежно від наявності замовлення або підтвердження покупцем умов поставки, зазначених у рахунку-фактурі. Поставка партії товару повинна супроводжуватись передачею покупцю накладної постачальника та товарно-транспортної накладної, підписання кожного з яких представником покупця або експедитором буде свідчити про отримання покупцем товару.

Згідно замовлень Покупця Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 3023222,13грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, скріпленими електронним цифровим підписом Відповідача.

Умови оплати товару сторонами встановлено у п.5.1 Договору: оплата товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту передачі товару, якщо інший порядок розрахунків не визначений в рахунку-фактурі або в Специфікації, в порядку, передбаченому даним договором.

В результаті неналежного виконання Відповідачем своїх обов`язків за Договором в частині оплати поставленого товару та систематичне порушення умов та термінів оплати між Позивачем, Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРПАТ-БУД» укладено договір про переведення боргу № 183-ПБ від 22.09.21 за договором поставки № 183 від 02.03.21 р. в сумі 699928,39 грн. За змістом договору про переведення боргу(зокрема, п.п.4, 5) кредитор зменшив дебіторську заборгованість ТОВ "ХІМРЕСУРС-ПРИКАРПАТТЯ" на суму 699928,39 грн. Укладення цього договору не тягне будь-яких змін умов основного договору.

ТОВ «КАРПАТ-БУД» свої зобов"язання виконав, сплативши Позивачу обумовлену договором суму, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Втім, ТОВ "ХІМРЕСУРС-ПРИКАРПАТТЯ" за отриманий товар розрахувалось частково, сплативши Позивачу 2097629,34грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Таким чином, сума боргу Відповідача за Договором поставки №183 складає 225664,40 грн.

У п. 5.1.1. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення Покупцем термінів оплати поставленого йому товару, Постачальник, згідно ч.3 ст.692 та ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України, має право стягнути з Покупця проценти за використання чужих коштів в розмірі 25 % за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення оплати.

Як передбачено п. 8.3. Договору, у випадку невиконання (прострочення) термінів оплати товару Постачальник має право вимагати від Покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України Сторони домовились, що нарахування вказаної штрафної санкції припиняється через три роки від дня, коли оплата мана бути здійснена.

Розмір неустойки за Договором, розрахованої Позивачем з урахуванням вимог законодавства України, становить 142324,14 грн.

Крім того, Позивачем нараховано 85843,85 грн. інфляційних втрат та 96121,87 25% процентів за користування чужими грошовими коштами.

Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зі змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають , зокрема, з договору.

В силу приписів статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами у справі Договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України.

Таким чином, між сторонами у справі на підставі наведених норм закону виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору поставки, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного та Господарського кодексів України.

В силу положень ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що Позивач відповідно до умов Договору поставив Відповідачу товар на загальну суму 3023222,13грн. згідно видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи. Зазначені накладні містять посилання на Договір та підписані відповідачем, відтак, ці накладні є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 76-77 ГПК України на підтвердження факту поставки товару на вищезазначену суму в рамках укладеного між сторонами Договору.

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умови оплати товару сторонами встановлено у п.5.1 Договору: оплата товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту передачі товару, якщо інший порядок розрахунків не визначений в рахунку-фактурі або в Специфікації, в порядку, передбаченому даним договором.

Таким чином, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, набуває право вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити його оплату.

Приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач не довів суду відсутності своєї вини у порушенні прийнятих на себе зобов"язань.

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до положень ч.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України обумовлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Як передбачено п. 8.3. Договору у випадку невиконання (прострочення) термінів оплати товару Постачальник має право вимагати від Покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України Сторони домовились, що нарахування вказаної штрафної санкції припиняється через три роки від дня, коли оплата мана бути здійснена.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статті 625 ЦК України. Згідно зазначеної статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

В даному випадку відповідачем допущено порушення грошового зобов"язання перед позивачем щодо оплати вартості поставленого позивачем товару за спірним договором.

Крім того, ст.536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ч.3ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати (ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України).

У п. 5.1.1. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення Покупцем термінів оплати поставленого йому товару, Постачальник, згідно ч.3. ст.692 та ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України, має право стягнути з Покупця проценти за використання чужих коштів в розмірі 25 % процентів за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення оплати.

Оскільки Відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару, Позивачем нараховано Відповідачу 142324,14 грн. пені, 85843,85 грн. інфляційних втрат та 96121,87 25% процентів за користування чужими грошовими коштами.

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені, 25% процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат не виходячи при цьому за визначений позивачем період та встановлено, що цей розрахунок є арифметично вірним.

Висновок суду.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується документально, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 8249,31грн., що підтверджується платіжною інструкцією №6448 від 10.03.23.

Враховуючи задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 55, 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімресурс-Прикарпаття" про стягнення заборгованості в сумі 549954,26 грн.

Стягнути з ТОВ "ХІМРЕСУРС-ПРИКАРПАТТЯ" (юридична адреса: 77351 Івано- Франківська обл, Калуський р-н, с. Вістова, вул. Санаторна, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (Україна, 77300, Івано-Франківська область, Калуський район, м. Калуш, вул. Промислова, 7, ) 225664,40 (двісті двадцять п`ять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 40 копійок) грн. боргу, 142324,14 (сто сорок дві тисячі триста двадцять чотири гривні 14 копійок) грн. неустойки, 96121,87 (дев`яносто шість тисяч сто двадцять одна гривня 87 копійок) грн. процентів за кристування чужими грошовими коштами, 85843,85 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок гри гривні 85 копійок) грн. інфляційних втрат та 8249,31 (вісім тисяч двісті сорок дев`ять гривень 31 копійка) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.06.2023

Суддя П. Я. Матуляк