ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1706/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (69039, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18, )
до Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" (61153, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, )
про стягнення 1 082 474,97грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 1 056 137,11грн, суму 10% річних в розмірі 16 300,20грн, збитки від інфляції в розмірі 10 037,66грн.

Також позивач просить суд, відповідно до ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, зазначити в резолютивній частині рішення про здійснення органом (особою), що буде виконувати рішення, формули нарахування 10% річних на суму основного боргу - 1 056 137,11 грн, починаючи з 29.04.2023 і до моменту остаточного виконання рішення суду, за такою формулою: [Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка (%)] / 100% х [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] - сума непогашеної заборгованості; [Процентна ставка (%)] - десять процентів річних; [Кількість днів] - різниця між датою закінчення розрахунку та датою початку розрахунку; [Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році.

Судові витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи, позивач просить покласти на відповідача.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи, складаються з суми судового збору за подання позову в розмірі 16 237,12грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00грн. Докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом, в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705330 від 14.01.2019 в частині здійснення своєчасної оплати за отриману електричну енергію з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 28.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, справу № 922/1706/23 визнано малозначною, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.04.2023 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження юридичної особи відповідача.

Проте, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.04.2023 повернута на поштову адресу з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до п.п.116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала господарського суду Харківської області від 28.04.2023, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Енергетична компанія "Барвінок" (позивач) та Товариством з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" (відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705330 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався продати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а відповідач прийняти та оплатити вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього Договору, Додатків до цього Договору.

У розділі 4 договору "Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії", відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати розрахунки з позивачем за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною відповідачем Комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до Договору.

За умовами п.4.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції (Додаток № 2) позивача.

Відповідно до п.4.4 договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.

У п.4.7 договору сторони погодили, що оплата рахунка позивача за цим договором має бути здійснена відповідачем у строк, визначений у рахунку, але не менше 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції. Всі платіжні документи, що виставляються позивачем відповідачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки

Відповідно до пп. 5.2.1 та пп. 5.2.7 п. 5.2 Договору споживач зобов`язався:

- забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору;

- відшкодувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим Договором.

Договір набуває чинності з 00-00 годин дати початку дії договору, яка вказана в п.1 Акцепту (Заяві - приєднання) та діє до 24-00 годин дня, вказаного в п. п. Комерційній пропозиції (Додаток №2 до цього Договору), як дата закінчення дії Договору. Договір вважається автоматично продовженим на той же строк, якщо жодна із Сторін не направила другій Стороні письмове повідомлення про розірвання договору за 21 днів до дня його закінчення (12.3 договору).

Пунктом 4 Комерційної пропозиції (Додаток № 2 до договору, яка діє з 01.07.2019) визначено, що остаточний рахунок за розрахунковий період за спожиту електричну енергію та Акт прийому-передачі електроенергії (далі Акт) формуються позивачем на підставі фактичних даних про обсяги електричної енергії в розрахунковому періоді і відповідної ціни, в порядку передбаченому ПРРЕЕ, ККО, та інших відповідних регуляторних документів, затверджених НКРЕКП, і надаються відповідачу в строк не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідач зобов`язаний розглянути наданий позивачем Акт за розрахунковий місяць та за відсутності зауважень, підписати його не пізніше ніж 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання такого Акту від позивача, і повернути один примірник позивачу. В разі недотримання строків та порядку направлення Акту, він вважається підписаним та набуває дії на 9 календарний день з моменту його направлення споживачу.

Оплата рахунків позивача за цим Договором має бути здійснена відповідачем у строк, визначений у рахунку, але не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту визначеному в п.3 даної комерційної пропозиції.

Так, у п.3 комерційної пропозиції сторони погодили, що оплата електричної енергії здійснюється відповідачем на підставі рахунків, виставлених позивачем, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в наступному порядку:

- перший платіж - у розмірі 50% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 24 числа місяця, що передує розрахунковому періоду;

- другий платіж - у розмірі 30% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 03 числа місяця поставки електричної енергії;

- третій платіж - у розмірі 20% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 09 числа місяця поставки електричної енергії;

- остаточний розрахунок - протягом 10 (десяти) календарних днів місяця, наступного за розрахунковим.

Якщо, день оплати припадає на вихідний або святковий день, платіж виконується в останній робочий день, що передує вказаному в дійсній комерційній пропозиції.

Згідно з п.4.12, 4.13 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

У відповідності до п.10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Функції адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) з врахуванням положень п.9, п.10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 та відповідно до ч.1 ст.53 Закону України "Про ринок електричної енергії" покладаються на оператора системи передачі/оператора системи розподілу (далі - ОСП/ОСР).

На території міста Харкова та Харківської області функції АКО здійснює АТ "Харківобленерго" (на підставі отриманої ліцензії виданої НКРЕКП - постанова від 16.11.2018 № 1446).

Згідно з п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

У відповідності до п. 9.1.1 розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ "Харківобленерго") та затверджуються Регулятором.

На підставі зазначеного, для складання актів з відповідачем позивач використовує дані надані оператором системи розподілу - АТ "Харківобленерго".

Позивач направляв запит № 310 від 21.04.2023 до ОСР (АТ "Харківобленерго") про обсяги електричної енергії, що використані на об`єкті (об`єктах) відповідача за період з 01.01.2023 по 31.03.2023.

26.04.2023 позивачем отримано відомості на запит, відповідно до яких обсяги споживання електричної енергії відповідачем у період з 01.01.2023 по 10.03.2023 включно підтверджені у загальному обсязі 139 959 кВт*год., у т.ч.: січень 2023 - 112 297 кВт*год; лютий 2023 - 51 564 кВт*год; березень 2023 - 14 888 кВт*год.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього на теперішній час обліковується заборгованість, яка виникла на підставі Актів прийому-передачі електричної енергії:

- за січень 2023 року № 2 від 31.01.2023 на суму 669 177,37грн;

- за лютий 2023 року № 6 від 28.02.2023 на суму 299 884,06грн;

- за березень 2023 року № 0 від 31.03.2023 на суму 87 075,68грн.

Вказані акти направлялись відповідачу за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc" 08.02.2023 за січень 2023 року, 10.03.2023 за лютий 2023 року, 10.04.2023 за березень 2023 року відповідно. Акти за січень-лютий 2023 року прийняті Контрагентом, за березень - доставлено адресату.

Також, позивачем електронною поштою на електронні адреси відповідача: , направлялись рахунки, зокрема: 11.02.2023 рахунки № 1653 від 10.02.2023 за поставлену електричну енергію, у т.ч. за січень 2023 року; 13.03.2023 рахунок № 2410 від 13.03.2023 за поставлену електричну енергію, у т.ч. за лютий 2023 року; 13.03.2023 за березень 2023 року № 2412 від 13.03.2023 за електричну енергію за прогнозними обсягами споживання у березні 2023 року; 12.04.2023 за березень 2023 року №3134 від 12.04.2023 за фактично спожиту у березні 2023 року електричну енергію.

Терміни для сплати остаточних рахунків сплинули 18.02.2023 за січень 2023 року, 21.03.2023 року за лютий 2023 року, 18.04.2023 року за березень 2023 року.

У відповідності до п.12.6 договору, позивач має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши відповідача про це за 20 календарних днів до очікуваної дати розірвання, у випадку якщо: Споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Договором, за умови, що Постачальник здійснив попередження Споживачу про можливе розірвання цього Договору.

Листом від 30.01.2023 за вих. № 85 позивач повідомив відповідача про суму наявної заборгованості та попередив про можливе дострокове розірвання цього Договору, у разі невиконання останнім грошових зобов`язань за Договором.

14.02.2023 листом за вих. № 124 позивач повідомив відповідача про дострокове розірвання Договору в частині здійснення постачання електричної енергії. Дата закінчення терміну дії Договору 11.03.2023, останній день здійснення постачання електричної енергії 10.03.2023.

Вказані вище листи направлялись відповідачу з електронної адреси на відомі адреси: , .

14.04.2023 позивач направив на електронну адресу відповідача претензію вих. № 301, з вимогою у строк до 20.04.2023 виконати умови Договору, в частині здійснення оплати грошового зобов`язання в сумі 1 056 137,11грн (без застосування 10% річних, інфляційних втрат, штрафу та пені).

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 1 056 137,11грн за спожиту електричну енергію у період 01.01.2023 по 10.03.2023 року (включно), яка до теперішнього часу є не сплаченою.

На вказану суму позивач здійснив нарахування 10% річних в розмірі 16 300,20грн та збитків від інфляції в розмірі 10 037,66грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд керується наступним.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 ст.202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч.6 ст.276 Господарського кодексу України).

Частиною 7 ст.276 Господарського кодексу України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зазначає, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії на суму 588 477,71грн у встановлений договором строк не виконав.

Факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи. Обставини, викладені позивачем у позові відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту в січні, лютому, березні 2023 року електричну енергію в розмірі 1 056 137,11грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 10% річних у розмірі 16 300,20 грн за період з 18.02.2023 по 28.04.2023 та збитків від інфляції в розмірі 10 037,66грн за період з 18.02.2023 по 20.03.2023, суд керується положеннями ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у п.6 комерційної пропозиції сторони погодили інший розмір процентів річних від простроченої суми, а саме: 10% річних.

Суд зазначає, що за змістом ст.625 Цивільного кодексу України нарахування процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахування 10% річних в розмірі 16 300,20грн та збитків від інфляції в розмірі 10 037,66грн, суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується клопотання позивача про застосування положень ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за час прострочення.

За змістом ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до приписів ст.5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосування ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у даному випадку, сприятиме найшвидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати основного боргу, а позивач буде позбавлений необхідності ще раз звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів, за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.

За приписами ч.11, ч.12 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи викладене, відповідно до положень ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України наявні правові підстави для зазначення у рішенні суду про проведення нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, 10% річних від суми заборгованості у розмірі 1 056 137,11грн, починаючи з 29.04.2023 та до моменту повного виконання рішення суду за наступною формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де:

СОБ - сума основного боргу, простроченого КП "Вода" за наказом, виданим на виконання цього рішення;

10 - розмір процентів;

КДП - кількість днів прострочення сплати ТДВ "Салтівський хлібзавод";

КДР - кількість днів у поточному році (в якому робиться відповідний розрахунок).

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 10% річних нараховуються саме на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд керується наступним.

Позивачем надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи в розмірі 20 000,00грн.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач звертаючись до суду з позовом, зазначив, що відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, докази про судові витрати, що будуть понесені позивачем будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено судом після звернення позивача з відповідною заявою згідно із ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 237, 238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" (61153, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (69039, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18, ) - 1 056 137,11грн основного боргу, 16 300,20грн 10% річних, 10 037,66грн збитків від інфляції, 16 237,12грн судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати до стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" (61153, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (69039, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18, ) 10% річних на суму основного боргу за Договором про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705330 від 14.01.2019, що становить 1 056 137,11грн, з 29.04.2023 до моменту повного виконання рішення суду за формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де:

СОБ - сума основного боргу, простроченого КП "Вода" за наказом, виданим на виконання цього рішення;

10 - розмір процентів;

КДП - кількість днів прострочення сплати ТДВ "Салтівський хлібзавод";

КДР - кількість днів у поточному році (в якому робиться відповідний розрахунок).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "26" червня 2023 р.

Суддя Т.А. Лавренюк