РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2023Справа № 910/6187/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА"

про стягнення 23659,95 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" про стягнення 23659,95 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1402/18-Тз/Х/01 від 03.12.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА", позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 23659,95 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.04.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/6187/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

02.05.2023 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

15.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

19.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

25.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1402/18-Тз/Х/01 від 03.12.2018 (вигодо набувач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 .

У результаті ДТП, яка відбулася 21.04.2020 було пошкоджено застрахований у ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" транспортний засіб Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 .

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №1402/18-Тз/Х/01 від 03.12.2018 позивач здійснив виплату власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 72132,12 грн.

Цивільна відповідальність винної у ДТП особи застрахована в ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4049645 (термін дії з 15.08.2019 - 14.08.2020).

Відповідач частково відшкодував позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 46472,17 грн.

Посилаючись на норми ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, позивач заявив позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 23659,95 грн (за вирахуванням сплаченої частини страхового відшкодування, франшизи та у межах страхової суми встановленої полісом №АО/4049645).

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не скористався своїм правом протягом 10 днів, щоб направити представника для оцінення розміру збитку ТЗ, оскільки відповідач не провів особистий огляд пошкодженого ТЗ, то ремонтна калькуляція № 30408 від 17.06.2020 є необґрунтованою.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав:

- відповідачем здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі калькуляції "AUDATEX" та відповідно до ремонтної калькуляції № 30508 від 17.06.2020, складеної відповідачем, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 складає 48472,17 грн, у зв`язку з чим відповідачем було затверджено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 46472,17 грн (за мінусом франшизи);

- надіслана відповідачу разом із позовною заявою копія Звіту про оцінку не містить додатків, у зв`язку з чим неможливо встановити факт проведення огляду СОД ФОП Баранковим В.О. пошкодженого транспортного засобу, а також характер виявлених ним ушкоджень та обсяг;

- відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особою, яка є відповідальною за залишок невідшкодованої страховиком шкоди є безпосередній винуватець ДТП.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що позивач не звертався до відповідача із повідомленням про ДТП та не направляв запрошення відповідачу із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду, чим позбавив останнього можливості взяти участь у фіксації пошкоджень ТЗ.

Також відповідач вказує, що надана позивачем копія звіту про оцінку, складена оцінювачем ОСОБА_2 не може вважатись достатнім засобом доказування, оскільки не містить додатків до нього.

При складенні ремонтної калькуляції у програмному комплексі "AUDATEX" відповідачем було враховано усі положення законодавства у сфері оцінки майна та майнових прав, а тому такий доказ є належним.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Згідно із матеріалів справи, 21.04.2020 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2020 у справі № 635/2517/20 встановлено, що 21.04.2020 о 17 год 45 хв по вул.Ощепкова в районі буд. 48 в сел. Високий Харківського району Харківської області, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2020 у справі № 635/2517/20 ОСОБА_4 (водія автомобіля "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до Висновку № 199/0510 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 становить 83764,29 грн.

Згідно із рахунком ремонтної організації № ЗиФ-1028320 від 06.05.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 становить 82579,32 грн.

Позивачем затверджено страховий акт №006.01423520-1 від 25.05.2020 відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 72132,12 грн.

Відповідно до листа вигодонабувача від 01.06.2020 вих № 118.324-25-179, останній просив виплати страхове відшкодування або шляхом перерахування повної суми страхового відшкодування на рахунок станції технічного обслуговування, як погоджена страховою компанією, або шляхом перерахування повної суми страхового відшкодування на рахунок банку.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 72132,12 грн на рахунок ремонтної організації, що підтверджується платіжною інструкцією № 28426439 від 02.06.2020.

Як підтверджено матеріалами справи, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4049645 (термін дії з 15.08.2019 по 14.08.2020).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 05.06.2020 вих № 7/к, у якій просив перерахувати суму, в розмірі 72132,12 грн.

Відповідач претензію задовольнив частково, перерахувавши 26.06.2020 46472,17 грн.

За розрахунком позивача сума страхового відшкодування, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, за вирахуванням франшизи та у межах страхової суми встановленої полісом АО/4049645, становить 23 659,95 грн (72132,12 грн - 46472,17 грн - 2000,00 грн).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 по справі №910/20412/16.

Матеріалами справи, зокрема, постановою Харківського районного суду Харківської області від 03.06.2020 у справі № 635/2517/20, підтверджено вину водія автомобіля "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 21.04.2020.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4049645.

Страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Згідно із матеріалами справи, позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №006.01423520-1 від 25.05.2020, згідно із якими позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 72132,12 грн.

Виплата позивачем страхового відшкодування в розмірі 72132,12 грн підтверджується платіжною інструкцією № 28426439 від 02.06.2020.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen Passat", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, у разі наявності підстав для його вирахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі №910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 14.05.2018 №910/5092/17.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Згідно із п.7.38, п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 (копія якого міститься у матеріалах справи), вбачається, що рік випуску автомобіля - 2018 рік, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років, у зв`язку із чим, при визначені вартості відновлювального ремонту коефіцієнт фізичного зносу, згідно з п.7.38 Методики, не визначається.

У пункті 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до Висновку № 199/0510 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю.

З урахуванням наведеного, вирахування коефіцієнту фізичного зносу при визначені вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 не здійснюється.

Враховуючи наведене вище, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у сумі 72132,12 грн документально доведений.

Водночас, заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає про здійснення виплати страхового відшкодування в належному розмірі, стверджуючи, що ним проведено розрахунок на підставі калькуляції "AUDATEX" та визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 складає 48472,17 грн.

З урахуванням викладеного, ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 46472,17 грн (за мінусом франшизи).

Однак, суд зазначає, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 20.04.2018 у справі № 910/7200/17 та від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, наявність рахунку станції технічного обслуговування - ПАТ "ЗАВОД ФРУНЗЕ" № ЗиФ-1028320 від 06.05.2020, а також платіжної інструкції № 28426439 від 02.06.2020 на суму 72132,12 грн є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, у загальній сумі 72132,12 грн.

Таким чином з огляду на вищенаведені висновки суду щодо порядку визначення розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту виходячи з фактичної (реальної) суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та відсутності передбачених Методикою підстав для нарахування коефіцієнту фізичного зносу, оскільки відповідачем здійснено власний розрахунок страхового відшкодування виключно на підставі даних програмного забезпечення "AUDATEX", за відсутності зазначення розбіжностей щодо складу використаних запчастин та виконаних робіт і їх вартості, суд не приймає до уваги здійснений відповідачем власний розрахунок вартості матеріальних збитків, завданих застрахованому позивачем транспортному засобу "Nissan X-Trail" державний номерний знак НОМЕР_2 .

Також необґрунтованими є доводи відповідача про те, що особою, яка є відповідальною за залишок невідшкодованої страховиком шкоди є винуватиць ДТП, оскільки ліміт відповідача за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн, а виплачена позивачем сума страхового відшкодування не виходить за межі визначеного ліміту.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4049645 передбачено, що франшиза становить 2000,00 грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем здійснено вирахування франшизи у сумі 2000,00 грн.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 23659,95 грн.

За змістом ч.1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач обставин викладених у позові не спростував, заперечень щодо заявлених вимог не навів.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" про стягнення 23659,95 грн страхового відшкодування.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОІНС УКРАЇНА" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 102, ідентифікаційний код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування у сумі 23659,95 грн та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.06.2023.

Суддя С.О. Турчин