ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" червня 2023 р. Справа № 918/977/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Олексюк Г.Є.

судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" про винесення додаткового рішення у справі № 918/977/21 в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 та апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 у справі № 918/977/21 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон"

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньова Володимира Олександровича, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав"

про скасування рішень позачергових загальних зборів учасників від 20.09.2021, оформлених протоколом № 89, скасування змін до складу учасників товариства та стягнення дивідендів у розмірі 935 000 грн

за участю представників сторін:

позивача - Корунова Г.В., Курганська О.В.;

відповідача - Рибачок А.О.

третіх осіб - Харіна Т.Г.;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебували апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 та апеляційні скарги ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 у справі № 918/977/21.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 та апеляційні скарги ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 у справі № 918/977/21 залишено без задоволення, арішення суду першої інстанції без змін.

07.06.2023 до суду від представника ТОВ "ВП "Акватон" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, в якій він просить стягнути з Корунової Г.В. 256 055, 39 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

07.06.2023 до суду від представника ТОВ "Завод "Екосплав" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 124 504 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2023 розгляд заяв призначено на 26.06.2023 о 15:00 год.

ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання, в якому просить суд відмовити в задоволенні заяв ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, посилається на те, що позивач та третя особа (їх представники) не заявляли (усно чи письмово) про судові витрати, які вони понесли або очікують понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів у справі. Вказує на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції завищений, не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

В судових засіданнях 26.06.2023 та 28.06.2023 представники ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" підтримали вимоги заяв про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, просять їх задоволити.

Корунова Г.В. (її представник) в судових засіданнях заперечили проти заяв про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, просять відмовити в їх задоволенні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяв повідомлялися у встановленому порядку.

Стаття 221 ГПК України передбачає, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судом вчинено необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду заяв, явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказані заяви в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України). Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша).

Така норма кореспондується з ч. 8 ст. 129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів відзначає, що Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п. 1.20 постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (п. 3.6 постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та п. 20 постанови від 31.05.2022 у справі № 917/304/21);

- ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (п. 20 постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 911/4670/13, постанова від 21.12.2019 у справі № 910/6298/19, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 (провадження № 61-3454св22)).

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Звідси, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, якщо сторона до закінчення судових дебатів заявляє про намір подати докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, то така заява може бути подана в усній формі, що підтверджується технічним записом судового засідання, тоді як неподання зазначеної заяви виключає здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20).

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" не подали до апеляційного господарського суду попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які вони понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Також, до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції, ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" не надали суду доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, до закінчення судових дебатів ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав", не робили усної чи письмової заяви про те, що ними будуть надані докази на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення (постанови) суду, що свідчить про недотримання заявниками вимог ГПК України, які надають право стороні на відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у апеляційних скаргах на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 03.03.2023 у даній справі, відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 та інших письмових заявах чи клопотаннях, поданих до суду апеляційної інстанції, ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" (їх представники) не заявляли про судові витрати, які вони понесли або очікують понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши записи судових засідань, які відбувалися 26.04.2023, 19.05.2023, 01.06.2023 в суді апеляційної інстанції, судом також не встановлено, що представники ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" заявляли в усній формі про судові витрати, які вони понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, з огляду на неподання ТОВ "ВП "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" відповідних заяв у встановлені процесуальним законодавством строки та порядку, в апеляційного господарського суду відсутні підстави для здійснення розподілу понесених заявниками судових витрат - стягнення вартості витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції, а тому суд відмовляє в задоволенні заяв про винесення додаткового рішення у справі в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" про винесення додаткового рішення у справі в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

2. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 29 червня 2023

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.