ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1067/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Міністерства оборони України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕКЕДЖІНГ ГРУП Україна"

про стягнення 737665,2 грн

за участю представників

від позивача - Добров Ю.І.

від відповідача - Кліменко Ю.І.

До суду надійшла позовна заява Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕКЕДЖІНГ ГРУП Україна" про стягнення 737665,20 грн штрафних санкцій за порушення строків поставки товару за договором від 20.10.2021 №286/2/21/27.

Ухвалою від 20.03.2023 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного поозвного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановив відповідачу строк для подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 24.04.2023 суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 24.05.2023.

В засіданні 24.05.2023 оголошено перерву до 14.06.2023.

14.06.2023 р. суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.06.2023 р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог; стверджує, що відповідач порушив строки поставки товару, зазначені у Специфікації на 2022 рік, та просить стягнути з відповідача штрафні санкції за порушення строків поставки товару згідно Додаткової угоди №3 від 24.01.2022 року до Договору №286/2/21/27 від 20.10.2021 року, а саме поставки партії товару в кількості 2 360.00 тис. шт. ціною з ПДВ в сумі 1 628 400.00 грн. в строк до 30.03.2022 року включно.

Відповідач проти позову заперечує з огляду на наступне. На думку відповідача, відсутні підстави для притягнення його до господарсько-правової відповідальності, а позовні вимоги не грунтуються на положеннях укладеного договору.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

20.10.2021 року між Міністерством оборони України (позивач, замовник) та ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» (відповідач, постачальник) укладено Договір №286/2/21/27 про постачання столових приборів і тарілок одноразового використання для потреб військових частин Збройних Сил України (за кошти Державного бюджету України) (далі - Договір) зі строком дії - до 31.12.2021 року, а в частині проведення розрахунків та гарантійного строку - до повного їх завершення (п. 10.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується у 2021 році поставити Замовнику Лот 1. Столові прибори і тарілки одноразового використання (39222110-8) (тарілка глибока одноразова пластикова) (далі - товар), зазначений у специфікації, а Замовник - забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості та у строки, встановлені цим Договором.

Ціна, кількість, асортимент та строки постачання товару визначаються специфікацією, яка викладена в п. 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 02.11.2021 року до Договору), а саме: строк поставки товару в кількості 6 200,00 тис. штук-до 15.11.2021 року включно, товару в кількості 5 600,00 тис. шт. - до 30.11.2021 року включно.

Ціна Договору дорівнює ціні товару з ПДВ та становить 8 142 00,00 грн. із врахуванням доставки (п.п. 1.2, 3.1. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору, місцем поставки товару є військові частини Збройних Сил України, що зазначені в рознарядці Міністерства оборони України згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів Замовника та черговості відвантаження.

Рознарядка Міністерства оборони України за Специфікацією на 2021 рік є Додатком №12.1.1 до Договору.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що відповідачем в повному обсязі виконано свої зобов`язання за Договором згідно викладеної в п. 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 02.11.2021 року ) Специфікації на 2021 рік та Рознарядки

Міністерства оборони України за Специфікацією на 2021 рік (Додаток №12.1.1 до Договору).

У зв`язку із виникненням необхідності у постачанні в 2022 році додаткової, не визначеної в п. 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 02.11.2021 року до Договору) Специфікації, партії товару:

- Додатковою угодою №2 від 29.12.2021 року до Договору Сторонами внесено зміни до п. 10.1. Договору, виклавши його в редакції:

« 10.1. Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31 березня 2022 року, а в частині проведення розрахунків та гарантійного строку - до повного їх завершення»;

- Додатковою угодою №3 від 24.01.2022 року до Договору, Сторонами внесено зміни до пунктів 1.2. та 3.1. Договору, виклавши їх в наступній редакції, а саме:

- у викладеній в п. 1.2. Договору Специфікації, залишивши без змін Специфікацію на 2021 рік, визначено ціну, кількість та строки постачання товару у 2022 році, а саме: постачання товару в кількості 2 360,00 тис. шт. у строк до 30.03.2022 року включно. Ціна товару з ПДВ - 1 628 400.00 грн.

- у п. 3.1. Договору визначено ціну Договору в розмірі 9 770 400.00 грн., у тому числі ПДВ. із них: у 2021 році ціна Договору становить 8 142 000.00 грн. з ПДВ; у 2022 році ціна Договору становить 1 628 400,00 грн., в тому числі ПДВ - 271 400,00 грн..

- рознарядку Міністерства оборони України додаток 12.1.1. до Договору викладено в наступній редакції:

місце постачання товару - в/ч НОМЕР_1 ;

Поштова адреса - АДРЕСА_1;

Кількість - 2 360 тис. шт.;

Термін постачання - до 30.03.2022 року включно.

В п. 1.1. Договору визначено обов`язок Постачальника поставити Замовнику товар, який кореспондується із обов`язком Замовника забезпечити приймання та оплату такого товару.

Відповідний обов`язок Постачальника щодо забезпечення постачання товару у строки, встановлені цим Договором, передбачений також п. 6.3.1. Договору, а Замовника - щодо прийняття поставленого товару та своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений товар - п.п. 6.1.1., 6.1.2. Договору.

Товар постачається на умовах DDP - склад Замовника (п. 5.1. Договору).

Місцем поставки товару є військові частини Збройних Сил України, що зазначені у рознарядці Міністерства оборони України (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору, військова частина є одержувачем Замовника, яка розпочинає приймання товару при наявності у Постачальника супровідних документів, що підтверджують його кількість та якість.

Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем Замовника несе Постачальник (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 6.3.5. Договору, Постачальник зобов`язаний письмово, не пізніше ніж за 2 робочі дні. повідомити одержувача Замовника, про дату надання товару для приймання.

Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою Замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених цим Договором (п.п. 5.2., 6.4.2. Договору).

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється у військовій частині одержувачем Замовника у присутності уповноваженого представника Постачальника та оформляється актом приймання-передачі, який складає одержувач Замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару (п.п. 2.3., 2.4. Договору).

Постачальник зобов`язаний передачу товару за кількістю та якістю у військовій частині здійснювати в обов`язковій присутності уповноваженого представника Постачальника (п. 6.3.7. Договору).

Згідно з п. 5.3. Договору, датою поставки товару вважається дата надходження товару до одержувача Замовника, яка вказана в акті приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. Договору, розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів (за умова надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунка-фактури на відвантажений товар), підписаного керівником та головним бухгалтером підприємства (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це значиться у рахунку-фактурі), але не пізніше ніж за 10 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року. До рахунка-факту додаються: - акт приймання-передачі; видаткова накладна Постачальника; повідомлення підтвердження (додаток №12.2.1. до Договору), яке оформлюється одержувачем Замовника.

Постачальник протягом 5 календарних днів з дати прийняття товару одержувачем Замовника у місцях поставки товару (п. 5.2.) надає належним чином оформлені документи на оплату.

Без вищезазначених документів або неналежного їх оформлення і відсутності в них встановленої інформації, оплата поставленого товару не проводиться.

Відповідно до п. 10.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 29.12.2021 року. Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами і діє до 31.03.2022 року, а в частині проведення розрахунків та гарантійних строків - до повного їх завершення.

Укладеною між Сторонами Додатковою угодою №3 від 24.01.2022 року до Договору визначено, що поставка товару в загальній кількості 2 360,00 тис. шт. повинна бути здійснена у строк до 30.03.2022 року до місця постачання товару - в/ч НОМЕР_1 (поштова адреса - АДРЕСА_1).

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Таким чином, більша частину строку для поставки ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» товару одержувачу Замовника припала на період введеного в Україні воєнного стану.

За твердженням відповідача, у зв`язку із введеним в Україні воєнним станом та ракетними обстрілами Одеської області, на період з 24.02.2022 року до 15.03.2022 року ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» було призупинено виробництво. З 15.03.2022 року виробництво та діяльність ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» була відновлена.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою здійснення поставки, визначеної у Додатковій угоді №3 від 24.01.2022 року до Договору партії товару в 2022 році, ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА», на виконання п.п. 5.2., 6.4.2. Договору, направило Замовнику - Міністерству оборони України повідомлення вих №29 та супровідний лист вих. №30/1 від 16.03.2022 року (декларація на пересилання поштових відправлень або поштових переказів №1 від 16.03.2022 року), в якому повідомило про свою готовність здійснити поставку товару, визначеного у Рознарядці на 2022 рік одержувачу Замовника у строк до 30.03.2022 року. Крім цього, у зв`язку з тим, що перевезення товару у м. Харків станом на березень місяць 2022 року було ускладнено через обстріли та бойові дії, ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» у своєму повідомленні просило Замовника підтвердити або змінити місце постачання товару шляхом внесення змін до Рознарядки Міністерства оборони України за Специфікацією до додаткової угоди №3 від 24.01.2022 року.

Судом встановлено, що 16.03.2022 року ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» надіслала на електрону адресу Міністерства оборони України та його уповноважених осіб (, , ) електронний лист-запит про місце постачання товару згідно Додаткової угоди №3 від 24.01.2022 року зі вкладенням повідомлення вих. №29 від 16.03.2022 року (а.с.148-150).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання п. 6.3.5. Договору, ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» направило повідомлення вих. №31 від 17.03.2022 року (декларація на пересилання поштових відправлень або поштових переказів №8 від 17.03.2022 року) одержувачу Замовника - в/ч НОМЕР_1 (поштова адреса: АДРЕСА_1) про дату здійснення часткового постачання товару 21.03.2022 року, а залишку товару 28.03.2022 року. Таким чином, одержувача Замовника - в/ч НОМЕР_1 було проінформовано про обсяг товару, що буде поставлений 21.03.2022 року, про транспортний засіб та особу водія перевізника товару, а також про необхідність прийняття та розвантаження товару 21.03.2022 року.

Судом встановлено, що з метою виконання своїх обов`язків, ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА», 21.03.2022 року здійснило відправку товару до місця поставки - в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується товарно-транспортною накладною №РН- 0000203 від 21.03.2022 року (а.с.153) та складеними документами на товар (видаткова накладна № РН-0000203 від 21.03.2022 року - а.с.154, акт приймання-передачі № б/н від 21.03.2022 року а.с. 161-162, повідомлення-підтвердження №б/н від 21.03.2022 року - а.с.163). Крім цього, до акту приймання-передачі № б/н від 21.03.2022 року були додані документи, що підтверджують відповідність поставленого товару ТУ У 22.2-1:2014, а саме: Висновок ДСЕЕ №602-123-20-1/41096 від 27.09.2018 року. Експертний висновок №1087/16 від 20.09.2021 року, Декларація виробника №18/03/2022-ТР/152/550 від 18.03.2022 року вих. №32 від 18.03.2022 року. Сертифікат на систему управління якістю від 17.09.2021 року № UA.MQ.210820.01-21. Товар не вдалось доставити до місця поставки у зв`язку з тим, що перевізника не пропустили на блок-посту та розвернули назад через сильні артобстріли та заборону на проїзд всього транспорту, що підтверджується листом фізичної особи-підприємця Князевої Ірини Сергіївни (перевізника) вих. №21/03 від 21.03.2022 року (а.с.156).

Враховуючи викладене, суд погоджується з відповідачем в тому, що неможливість своєчасної поставки товару до одержувача Замовника - в/ч НОМЕР_1 обумовлено виключно тим, що на території м. Харкова велись бойові дії, а також з тих підстав, що командиром в/ч НОМЕР_1 залишено без відповіді (можливо не отримано) повідомлення ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА» щодо поставки товару 21.03.2022 року, що мало наслідком незабезпечення перевізнику можливості проїзду через контрольний блок-пост, та не здійснено відповідних заходів щодо приймання товару на іншій території, яка є безпечною для отримання товару.

Відповідачем надано докази намагання зв"язатись із Замовником - Міністерством оборони України й засобами телефонного зв`язку (а.с.164-166). Відповідач (через мобільний застосунок «Signal») звертався за наявними у нього контактами керівника управління забезпечення при Міністерстві оборони України Кизляк Олександра Михайловича (номер телефону ( НОМЕР_2 ) з метою узгодження дій по виконанню Додаткової угоди №3 від 24.01.2022 року до Договору: 28.03.2022 року шляхом здійснення дзвінка, 29.03.2022 року - шляхом направлення текстового повідомлення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «ПЕКЕДЖІНГ ГРУП УКРАЇНА», як постачальником, вжито всіх заходів щодо виконання взятого на себе зобов`язання із поставки товару у визначені Замовником строки та місці постачання.

Позивачем (замовником) не надано доказів того, що ним вживались заходи, спрямовані на забезпечення приймання товару з огляду на те, що доставка та приймання товару повинні були відбуватись на території ведення бойових дій.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що замовник протягом строку дії Договору з урахуванням введеного в Україні воєнного стану та ведення активних бойових дій, зокрема на території міста Харкова, не скористався своїм правом щодо контрою постачання товарів у строки, встановлені в Договорі.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку'. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч . 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з приписами ст. 265 ГК України, за договором постачання одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором постачання продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Згідно зі ст. 689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 690 ЦК України передбачено. що якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 4 ст. 692 ЦК України, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Враховуючи, що відповідачем доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, - суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом cт. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При розподілі судових витрат суд виходить з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 129, 233-240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22 червня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова