номер провадження справи 18/17/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 справа № 908/350/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/350/22

за позовом акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003)

до відповідачів:

1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 )

2. ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 )

3. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 )

про солідарне стягнення 357708,99 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 357708,99 грн., які складаються з: 316872,81 грн. заборгованості за кредитом за кредитним договором № 011/11206/543233 від 03.04.2019, в т.ч. прострочена 44163,18 грн.; 40836,18 грн. заборгованості за відсотками, в т.ч. прострочена 34029,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем-1 - позичальником умов кредитного договору №011/11206/543233 від 03.04.2019 щодо повноти та своєчасності сплати обов`язкових платежів. Враховуючи, що виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором забезпечено договорами поруки від 03.04.2019 №011/11206/543233/П (з гр. ОСОБА_2 ) та №12/Д4-РБ/22/195 (з гр. ОСОБА_3 ) позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються ст.ст. 16, 58, 509, 526, 530, 536, 549, 610, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 175, 193, 223 Господарського кодексу України. Позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 справу № 908/350/22 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/350/22, присвоєно справі номер провадження 18/17/22, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/350/22 та також, запропоновано відповідачам (кожному окремо) надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 10.03.2022, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Сторони повідомлялись про розгляд справи у визначеному ГПК України порядку шляхом направлення на їхні адреси відповідної ухвали.

Ухвалою суду від 14.02.2022 на підставі ч. 6 ст. 176 ГПК України зобов`язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради надати інформацію щодо місця проживання (перебування/реєстрації) фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформації щодо місця проживання (перебування/реєстрації) фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не отримано.

Ухвалою від 11.05.2022 продовжено процесуальні строки розгляду справи №908/350/22 по суті до закінчення воєнного стану в Україні, ухвалено кінцевий строк розгляду справи по суті визначити відповідною ухвалою суду після усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

Ухвалою від 09.02.2023 поновлено процесуальні строки розгляду справи № 908/350/22 по суті; кінцевий строк розгляду справи по суті визначено не більш шістдесяти днів з моменту винесення даної ухвали; запропонувати відповідачам надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 07.03.2023, відзиви на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.02.2023 на підставі ч. 6 ст. 176 ГПК України повторно зобов`язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради надати інформацію щодо місця проживання (перебування/реєстрації) фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Інформації щодо місця проживання (перебування/реєстрації) фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради судом не отримано.

Державна судова адміністрація України листом № 15-3471/23 від 27.03.2023 повідомила про впровадження в підсистемі Електронний суд функціоналу щодо отримання суддями даних з Єдиного державного демографічного реєстру, необхідних для визначення підсудності справ та підтвердження особи учасника справи.

З метою з`ясування місця проживання (перебування/реєстрації) фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом 18.05.2023 за їх параметрами (ПІБ, рік народження, РНОКПП) сформовано електронний запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Щодо ОСОБА_3 (відповідача-3) надано відповідь, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

За параметрами ОСОБА_2 (відповідача-2) з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відомості щодо місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Ухвалою від 18.05.2023 поновлено процесуальні строки розгляду справи № 908/350/22 по суті; кінцевий строк розгляду справи по суті визначено не більш десяти днів з моменту закінчення визначеного судом строку на подання відзиву та/або отримання судом підтвердження належного повідомлення відповідачів щодо розгляду справи; запропоновано відповідачам (кожному окремо): надати суду та позивачу в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали та/або опублікування тексту даної ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України, але не пізніше 08.06.2023, відзив на позовну заяву і докази в його обґрунтування.

Сторони повідомлено про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали суду від 18.05.2023: позивачу - на його поштову та електронну адреси; відповідачам 1, 2, 3 - поштою на всі відомі суду адреси, а також 19.05.2023 опубліковано її текст на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження.

Судом перевірено адресу відповідача-1 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з`ясовано, що місцезнаходженням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , і саме на вказану адресу направлялись ухвали суду.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу суду від 14.02.2022 отримано особисто відповідачем-1 28.04.2022. Направлені на адресу відповідача-1 за місцезнаходженням та фактичною адресою ухвали від 11.05.2022 та від 09.02.2023 повернулись з позначкою поштового відділення зв`язку за закінченням терміну зберігання. Направлена на адреси відповідача-1 ухвала від 18.05.2023 до суду не поверталась.

Відповідачем-2, направлена на поштову адресу ухвала від 14.02.2023, отримана особисто 28.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Направлені на поштову адресу відповідача-2 ухвали суду від 11.05.2022 та від 09.02.2023 повернулись до суду з відміткою поштового відділення зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Направлені на адресу відповідача-3 ухвали суду від 14.02.2022 та від 09.02.2023 повернулись до суду з відміткою поштового відділення зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Направлені на адреси відповідача-2 та відповідача-3 копії ухвали від 18.05.2023 до суду не повертались.

В листі Міністерства юстиції України від 23.01.2018 № 1028/8.4.3/Ін-18 надано роз`яснення, що згідно статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 Закону Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Враховуючи повернення до суду поштових відправлень з ухвалами суду з позначкою причин повернення за закінченням терміну зберігання, ухвали господарського суду вважаються врученими відповідачам.

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 ГПК України).

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачами та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідком дій /бездіяльності відповідачів щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто їх власною волею (в тому числі внесення актуальних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що забезпечує вручення офіційної кореспонденції та обізнаність з її змістом).

Отже, судом вжито необхідних та достатніх заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/350/22 та розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Про розгляд справи відповідачі-1,2,3 повідомлялися шляхом розміщення відповідного оголошення з текстом ухвали суду від 18.05.2023 на сайті Судова влада України в мережі Інтернет.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відзиви на адресу суду від відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 у встановлений в ухвалах суду від 14.02.2022, від 09.02.2023 та від 18.05.2023 у справі № 908/350/22 процесуальний строк для подачі відзивів не надійшли, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів у цей строк не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/350/22 дозволяють здійснити її розгляд по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні ракетні та артилерійські обстріли м. Запоріжжя протягом жовтня 2022 року червня 2023 року, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, а також знаходження судді Левкут В.В. у відпустці з 08.06.2023 по 22.06.2023, рішення прийнято без його проголошення 23.06.2023.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль (Банк, позивач, кредитор) правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є акціонерне товариство Райффайзен Банк та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник, боржник, відповідач-1) 03.04.2019 укладений кредитний договір №011/11206/543233 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) в формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 400000,00 грн. (надалі - Ліміт), а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до Графіку заборгованості за кредитом та сплати процентів (далі Графік) та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором. Графік складається за формою згідно з Додатком 1 до договору.

Згідно із п.п. 1.2, 1.3 Договору кінцевий термін надання Кредиту 03.04.2019; кінцевий термін погашення Кредиту 03.04.2022 або інша дата, визначена відповідно до п. 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування Кредитом, в який Позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за договором).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що Кредит надається Позичальнику на розвиток бізнесу, окрім витрат на придбання послуг сировини, матеріалів, які будуть використані у виробництві продукції, внесків до статутного фонду Позичальника, благодійні внески, виплату дивідендів, надання/повернення фінансової допомоги, надання кредитів, погашення інших кредитів (до відносин сторін не застосовується Закон України Про споживче кредитування).

За визначенням п. 2.1 Договору, протягом всього строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, сума яких розраховується а основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних, в т.ч. За користування Кредитом після настання кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 1.3 договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору за надання Кредиту за договором Позичальник сплачує Кредитору разову комісію в розмірі 3960,00 грн. без ПДВ. Сума комісії підлягає сплаті одноразово у повному обсязі в день перерахування Кредиту (першого траншу Кредиту) на рахунок Позичальника до надання Позичальнику кредитних коштів.

У відповідності до п. 5.2 Договору Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми Кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

сума щомісячного ануїтетного платежу = сума Кредиту за договором*((1+Процетна ставка за місяць)строк кредитування (міс.)*Процентна ставка за місяць)/((1+Процентна ставка за місяць)строк кредитування (міс.)-1);

сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за Кредитом*річна Процентна ставка/кількість днів поточного року)*Кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу;

сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного повернення Кредиту Сума щомісячного платежу за %.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця 03 числа (надалі дата платежу), та при погашенні заборгованості за Кредитом в повному обсязі.

Відповідно до п. 8.1 Договору, у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором, не будуть виконані, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угоди (договорів) вжити один або декілька таких заходів:

8.1.1. відмовити в наданні кредиту або його частини за договором;

8.1.2. скасувати або встановити розмірі ліміту в розмірі фактичної заборгованості позичальника за договором;

8.1.3. вимагати дострокового повного/часткового виконання зобов`язань за договором;

8.1.4. вимагати від позичальника та/або поручителів надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань позичальника за договором.

В пункті 11.2 Договору сторони погодили, що Позичальник, на вимогу Кредитора, сплачує останньому: зокрема, 11.2.1 за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких зобов`язань за договором пеню в розмірі 2% річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання Позичальником простроченого зобов`язання (п. 11.2.1).

Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань відповідно до договору.

Додатком 1 до Договору є Графік погашення заборгованості за Кредитом та сплати Процентів (надалі - Графік), яким сторони узгодили строки погашення Кредиту та Процентів.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці сторонами укладено додаткову угоду №1 від 11.06.2020 до Кредитного договору, якою тимчасово зменшено розмір щомісячного ануїтетного платежу відповідно до зміненого графіку погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів, що є додатком до цієї додаткової угоди.

Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди плата користування Кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі:

- з 03.04.2019 по 11.06.2020 28,0% річних (дата, що передує даті застосування змін);

- з дати застосування змін по 11.07.2020 0,01% річних (1 місяць від дати застосування змін);

- з 12.07.2020 28,0% річних (1 місяць від дати застосування змін).

Додатковою угодою № 2 від 10.09.2020 сторонами погоджено наступні зміни до Договору:

- кінцевий термін погашення Кредиту 03.10.2022 або інша дата, визначена відповідно до п. 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування Кредитом, в який Позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за договором) (п. 1.3 договору);

- тимчасово, на період з дати застосування змін до 02.12.2020 (надалі кредитні канікули) сторони домовились зменшити розмір щомісячного ануїтетного платежу відповідно до зміненого Графіку погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів.

В абзаці 4 пункту 2 Додаткової угоди №2 сторони також погодили, що у випадку прострочення Позичальником протягом кредитних канікул виконання своїх зобов`язань за кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, кредитні канікули припиняють застосовуватись з 31 календарного дня з дати прострочення. При цьому, Позичальник зобов`язаний протягом вищезазначеного тридцятиденного строку з`явитись до Кредитора (його підрозділу) і підписати новий Графік погашення заборгованості за Кредитом та сплати проценті, що відображає припинення кредитних канікул. У випадку невиконання Позичальником зазначеного обов`язку, сторони домовились, що роздрукований та підписаний Кредитором самостійно навий Графік вважається складеним належним чином, є невід`ємною частиною Договору та підставою для визначення розміру зобов`язань Позичальника за Договором.

На виконання п. п. 3.2 Договору, на підставі письмової заявки Позичальника Банк 03.04.2019 виконав зобов`язання, передбачені Договором та надав в межах Ліміту кредитні кошти (400000,00 грн.) з позичкового рахунку шляхом безготівкового перерахування на зазначений Позичальником поточний рахунок в АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 .

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором №011/11206/543233 АТ Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є акціонерне товариство Райфайзен Банк та громадянином ОСОБА_2 (відповідач-2) 03.04.2019 укладений договір поруки № 011/11206/543233/П (надалі Договір поруки 1).

Також, в забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором №011/11206/543233 АТ Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство Райфайзен Банк, та громадянкою ОСОБА_3 (відповідач-3) 10.09.2020 укладений договір поруки № 12/Д4-РБ/22/195 (надалі Договір поруки 2).

За Договорами поруки, які є аналогічним за змістом, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Договору, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит у розмірі 400000,00 грн.; сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 28% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов`язані з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору (п. п. 1.1.1. - 1.1.4. Договорів поруки).

Відповідно до п. 2.1. Договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно із п. 2.2 Договорів поруки Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі.

За поясненнями позивача, відповідачем-1 порушені строки погашення Кредиту та Процентів, передбачених у Графіку погашення заборгованості, не здійснено щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 31.03.2021 заборгованість останнього перед АТ Райфайзен Банк за Кредитним договором становить 357708,99 грн., які складаються з: 316872,81 грн. заборгованості за кредитом за кредитним договором № 011/11206/543233 від 03.04.2019, в т.ч. прострочена 44163,18 грн.; 40836,18 грн. заборгованості за відсотками, в т.ч. прострочена 34029,93 грн.

Позивачем 24.01.2022 направлено на адресу відповідача-1 вимогу вих. №114/5-К-226551 про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором. Зазначена вимога відповідачем-1 у встановлений строк не виконана.

Також на адреси відповідача-2 та відповідача-3 (Поручителів) позивачем 24.01.2022 направлені вимоги №114/5-К-226553 та №114/5-К-226555 про погашення заборгованості за кредитним договором, які залишені без належного реагування.

Матеріали справи містять належні докази направлення вказаних вимог на адреси відповідачів.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором в частині погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що протягом дії Кредитного договору відповідачу-1 видано банком кредитні кошти у розмірі 400000,00 грн., про що свідчить виписка по особовому рахунку Позичальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач 24.01.2022 направив відповідачам Вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором протягом у 30-ти календарних днів з дати цієї вимоги.

Таким чином, вимоги від 24.01.2022, які направлені Банком на адресу відповідачів, є саме вимогами про дострокове погашення кредиту, складеними відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018.

Отже, позивач, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Після направлення відповідачам вимоги 24.01.2022 з вимогою про погашення всієї заборгованості у 30-денний термін кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012.

Враховуючи вищевикладене та встановлений позивачем термін виконання обов`язку щодо повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дня цієї вимоги, нарахування позивачем відсотків за користування кредитом є правомірним.

Доказів повернення кредиту відповідачем-1 суду не надано.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов Кредитного договору позивачем відповідачу-1 нараховувалися відсотки на прострочену заборгованість. Загалом за відповідачем-1 обліковується 316872,81 грн. заборгованості за кредитом, у т.ч. простроченої 44163,18 грн., а також 40836,18 грн. заборгованості за відсотками, у т.ч. простроченої 34029,93 грн. Розрахунки здійснені по 31.03.2021.

Розрахунки позивача перевірено судом та визнано правильними.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт наявності заборгованості відповідача-1 за кредитом в сумі 316872,81 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 40836,18 грн., нарахованим на прострочену заборгованість за період з 06.04.2020 по 31.03.2021, підтверджується матеріалами справи. Відтак, позовні вимоги про стягнення неповернутої суми кредиту та прострочених відсотків є обґрунтованими та задовольняються судом.

Також судом встановлено, що позивачем в забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків, комісій, пені, штрафів за Кредитним договором) укладені договори поруки 1, 2 з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 (Поручителі, відповідач-2 та відповідач-3).

За умовами Договорів поруки Поручителі зобов`язуються відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів).

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Закон не забороняє укладання договору поруки на забезпечення виконання зобов`язання, яке може виникнути в майбутньому.

З урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором і поручителем.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Позовні вимоги в даній справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача є можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд впливає, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних відносин.

Захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителів у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Господарський процесуальний кодекс України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонам якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (п. 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду: спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад основного зобов`язання.

Основне зобов`язання в даній справі з надання кредитних коштів виникло між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, наявність фізичних осіб поручителів в даному випадку не є вирішальною для визначення суб`єктної юрисдикції справи у спорі.

Даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів.

Щодо підстав припинення поруки необхідно зазначити, що відповідно до статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії договорів поруки, визначених ст. 559 ЦК України, судом не встановлено.

Разом з цим, в процесі розгляду справи судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором відповідачем-1 не виконані, у зв`язку з чим станом на день винесення рішення позичальник має заборгованість 316872,81 грн. неповернутої суми кредиту, в т.ч. простроченої 44163,18 грн., та 40836,18 грн. заборгованості за відсотками, в т.ч. простроченої 34029,93 грн. Отже, зобов`язання по кредитному договору не припинилися, а оскільки договори поруки укладено сторонами для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, то не припинилася і дія договорів поруки.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач-1, відповідач-2 та відповідач-3 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, проти позову не заперечили, належними доказами доводи позивача не спростували.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення порівну з відповідачів 1, 2, 3 на користь позивача.

Згідно п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Судовий збір складає 5365,63 грн. та підлягає розподіленню порівну між відповідачами.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 129, 233, 236-242, 247-250 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) солідарно з фізичною особою ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул.Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 316872,81 грн. (триста шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві грн. 81 коп.) заборгованості за кредитом та 40836,18 грн. (сорок тисяч вісімсот тридцять шість грн. 18 коп.) заборгованості за відсотками. Видати наказ.

3. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) солідарно з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр.Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 316872,81 грн. (триста шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві грн. 81 коп.) заборгованості за кредитом та 40836,18 грн. (сорок тисяч вісімсот тридцять шість грн. 18 коп.) заборгованості за відсотками. Видати наказ.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) солідарно з фізичною особою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 316872,81 грн. (триста шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві грн. 81 коп.) заборгованості за кредитом та 40836,18 грн. (сорок тисяч вісімсот тридцять шість грн. 18 коп.) заборгованості за відсотками. Видати наказ.

5. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) солідарно з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 316872,81 грн. (триста шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві грн. 81 коп.) заборгованості за кредитом та 40836,18 грн. (сорок тисяч вісімсот тридцять шість грн. 18 коп.) заборгованості за відсотками. Видати наказ.

6. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 1788,55 грн. (одну тисячу сімсот вісімдесят вісім грн. 55 коп.) судового збору. Видати наказ.

7. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 1788,54 грн. (одну тисячу сімсот вісімдесят вісім грн. 54 коп.) судового збору. Видати наказ.

8. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь акціонерного товариства Райффайзен Банк (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; поштова адреса: пр. Ушакова, 53, м. Херсон, 73003; ідентифікаційний код 14305909) 1788,54 грн. (одну тисячу сімсот вісімдесят вісім грн. 54 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 27.06.2023.

Суддя В.В. Левкут