РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.06.2023Справа № 910/6195/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ»

про стягнення 296 597, 40 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» про стягнення 296 597, 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна №1758/А від 01.02.2020.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 26.04.2023 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/6195/23 постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

18.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

У відзиві на позов відповідачем заявлено клопотання про вирішення питання щодо територіальної підсудності спору та направлення справи для розгляду до Господарського суду Київської області.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи на розгляд до Господарського суду Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 30 Господарського процесуального кодексу України визначає розширений перелік спорів, до яких застосовуються правила виключної підсудності.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 по справі №911/2390/18 надала висновок щодо застосування приписів ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України спори, зокрема, зазначила таке.

За правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Судом враховано, що за приписами ч. 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що в даному випадку позов про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна за договором оренди нерухомого майна №1758/А від 01.02.2020 та відшкодування витрат балансоутримувача за договором № 1758 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 01.01.2023, підпадає під виключну підсудність, яка врегульована приписами ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Як вбачається із матеріалі в позовної заяви, місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виник спір, є: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 58, поверх 2.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виник спір, є місто Київ, суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи на розгляд до Господарського суду Київської області.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору нерухомого майна №1758/А від 01.02.2020 позивач передав відповідачу приміщення загальною площею 318,30 кв.м. на другому поверсі корпусу 18, за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 58, що підтверджується Актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.02.2020.

Позивач також посилається на укладення між сторонами 01.01.2023 договору № 1758 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання з оплати оренди приміщення не виконав, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 142 895,37 грн за періоди з листопада 2022 року по лютий 2023 року.

Також позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості за комунальні послуги, з відшкодування податку на землю, за обслуговування кондиціонерів, з інженерного та господарського забезпечення приміщень у загальному розмірі 153 702,03 грн.

Позиція відповідача

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на оплату заборгованості з оренди приміщення у загальному розмірі 142 895,40 грн та заборгованості з комунальних послуг у загальному розмірі 33 155,74 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.02.2020 між Інститутом електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №1758/А (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, що перебуває на балансі Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона НАНУ (далі - майно): корпус №18, реєстровий номер 05416923.137.АААДЖЖ, площею 318,30 кв.м., вартість якого згідно з висновком про вартість майна становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 30.11.2019 - 2228100 грн, 1 кв.м. - 7000 грн (без ПДВ) (п. 1.1. договору).

Орендар здійснює відшкодування комунальних, інженерних, господарських послуг, податку на землю, оплачених, наданих орендодавцем, відповідно до умов цього договору (п. 1.5. договору).

У відповідності до п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договору, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі майна.

У відповідності до акту приймання-передачі майна від 01.02.2020 позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування офісне приміщення на другому поверсі корпусу 18, за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 58, площею 318,30 кв.м.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами), становить за базовий місяць розрахунку грудень 2019 при 18% орендній ставці в грн: - 40 186,01 грн з ПДВ. Розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за попередні місяці.

Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця:

- відшкодування спожитих комунальних послуг - електроенергії, теплопостачання, водопостачання та водовідведення (додаток № 1 без ПДВ - ст. 188.1 ПКУ);

- відшкодування земельного податку (додаток № 2);

- відшкодування послуг за обслуговування ліфтів (додаток № 3);

- вартість послуг з інженерного (обслуговування електро-, тепло-, водозабезпечення, вентиляційне обслуговування, обслуговування телефонного зв`язку тощо) і господарського (прибирання та охорона) забезпечення приміщень (додаток № 4).

За змістом п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Нарахування орендної плати та інших платежів згідно з п. 3.1 договору здійснюється щомісячно станом на перше число місяця, наступного за розрахунковим, крім додатку № 4. Нарахування і оплата вартості послуг з інженерного і господарського забезпечення приміщень здійснюється в поточному місяці.

Орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно з п. 3.1, до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаних рахунків. Якщо орендар не розрахувався за комунальні послуги до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, орендар без попередження позбавляється енергопостачання до погашення заборгованості.

Орендодавець має право виставляти розрахунки на попередню оплату орендної плати та інших платежів згідно п. 3.1.

Додатковою угодою №1 від 01.12.2022 до договору №1758/А від 01.12.2022 сторони виклали умови договору в новій редакції.

У відповідності до п. 3.1. договору орендна плата становить суму, визначену у п. 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат орендодавця за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із орендодавцем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.

Пунктом 9.1. Умов визначено, що місячна орендна плата, визначена на підставі абзацу 3 частини 7 статті 18 Закону - 66 843 грн, без податку на додану вартість, ПДВ - 13368,60, всього - 80 211,60 грн, базовий місяць оренди - вересень 2022 року.

Згідно із п. 3.3. договору орендар сплачує орендну плату орендодавцю щомісячно до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди, - для орендарів, які отримали майно в оренду без аукціону.

Цей договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору (п. 12.1. договору).

Пунктом 12. Умов визначено, що строк договору: до 31.12.2025.

Також 01.01.2023 між Інститутом електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» укладено договір №1758 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, відповідно до якого позивач забезпечує утримання нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 58, площею 318,30 кв.м., а також орендар бере участь у всіх витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційною до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Відповідно до пп. 2.1.4. п. 2.1. договору балансоутримувач зобов`язується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надати орендарю всі відповідні рахунки витрат на утримання приміщень.

Відповідно до пп. 2.2.4 п.2.2. договору, орендар зобов`язується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, отримувати рахунки та своєчасно сплачувати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплатити рахунки.

Між сторонами були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 05/2022 від 31.05.2022 на суму 38127,34 грн, № 06/2022 від 08.06.2022 на суму - 101394,68 грн, № 06/2022 року від 30.06.2022 на суму 5388,46 грн, № 07/2022 від 31.07.2022 на суму 6373,71 грн, № 08/2022 від 31.08.2022 року на суму 8033,27 грн, № 09/2022 від 30.09.2022 року на суму 23 946,59 грн, № 10/2022 від 31.10.2022 року на суму 48634,84 грн, № 11/2022 від 30.11.2022 на суму 48 699,59 грн.

На виконання умов №1758/А від 01.12.2022 позивач виставив відповідачу рахунки на оплату орендної плати за період з листопада 2022 року по лютий 2022 року, спожитих комунальних послуг за період з травня 2022 року по лютий 2023 року, податку на землю за період з листопада 2022 року по лютий 2022 року, та інженерного і господарського забезпечення приміщень за період з липня 2022 року по лютий 2022 року, обслуговування кондиціонерів за період з січня 2023 року по лютий 2023 року.

30.03.2023 позивач направив на адресу відповідача претензію № 67/284 від 29.03.2023 про сплату заборгованості в загальному розмірі 296 597,40 грн.

Позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором, у відповідача утворилася заборгованість з орендної плати за користування приміщенням за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року у сумі 142 895,37 грн, з комунальних послуг за період з травня 2022 року по лютий 2023 року у сумі 116 888,90 грн, податку на землю за період з листопада 2022 року по лютий 2022 року у сумі 2218,98 грн, інженерного і господарського забезпечення приміщень за період з липня 2022 року по лютий 2022 року у сумі 33969,22 грн, обслуговування кондиціонерів за період з січня 2023 року по лютий 2023 року у сумі 833,32 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період відповідач користувався орендованим приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 58, переданим у користування на підставі договору №1758/А від 01.12.2022.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами на підставі договору №1758/А від 01.12.2022 та договору №1758 від 01.01.2023 були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 05/2022 від 31.05.2022 на суму 38127,34 грн, № 06/2022 від 08.06.2022 на суму - 101394,68 грн, № 06/2022 року від 30.06.2022 на суму 5388,46 грн, № 07/2022 від 31.07.2022 на суму 6373,71 грн, № 08/2022 від 31.08.2022 року на суму 8033,27 грн, № 09/2022 від 30.09.2022 року на суму 23 946,59 грн, № 10/2022 від 31.10.2022 року на суму 48634,84 грн, № 11/2022 від 30.11.2022 на суму 48 699,59 грн.

Також сторонами погоджено та підписано акти звіряння розрахунків, з яких вбачається, зокрема станом на 01.10.2022 заборгованість відповідача у сумі 191 809,33 грн.

Відповідач підписав вказані акти без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п. 3.3. договору орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно з п. 3.1, до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаних рахунків. Якщо орендар не розрахувався за комунальні послуги до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, орендар без попередження позбавляється енергопостачання до погашення заборгованості. Орендодавець має право виставляти розрахунки на попередню оплату орендної плати та інших платежів згідно п. 3.1.

Згідно із п. 3.3. договору в редакції Додаткової угоди №1 від 01.12.2022, орендар сплачує орендну плату орендодавцю щомісячно до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди, - для орендарів, які отримали майно в оренду без аукціону.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пп. 2.2.4 п.2.2. договору, орендар зобов`язується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, отримувати рахунки та своєчасно сплачувати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплатити рахунки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Під час розгляду справи, відповідачем надано докази часткової оплати заборгованості з оренди приміщення у сумі 142 895,40 грн та часткової оплати заборгованості з спожитих комунальних послуг у сумі 22 155,74 грн.

Так, судом встановлено, що 27.04.2023 відповідач згідно із платіжним дорученням №3857 від 27.04.2023 здійснив оплату заборгованості за комунальні послуги у сумі 32 947,31 грн та 08.05.2023 відповідач згідно із платіжним дорученням №3904 від 08.05.2023 здійснив оплату заборгованості з оренди приміщення у сумі 42 313,59 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що сума заборгованості у розмірі 75 260,90 грн сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, суд закриває провадження у справі №910/6195/23 в частині позовних вимог про стягнення 75 260,90 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відсутність предмета спору, а отже, спірного матеріального правовідношення між сторонами, до відкриття провадження у справі тягне за собою відмову в позові.

Також під час розгляду справи, відповідачем надано докази часткової оплати заборгованості з оренди приміщення у загальному розмірі 100 581,78 грн та з спожитих комунальних послуг у розмірі 208,43 грн.

Оскільки, заборгованість з оренди у розмірі 100 581,78 грн (сплачена відповідачем згідно із платіжними дорученнями: №3771 від 07.04.2023, №3711 від 28.03.2023, №3733 від 31.03.2023, №3800 від 14.04.2023) та заборгованість з спожитих комунальних послуг у розмірі 208,43 грн (сплачена відповідачем згідно із платіжними дорученням №7193 від 20.01.2023) до відкриття провадження у справі (до 26.04.2023), то позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 100 790,21 грн задоволенню не підлягають.

Заборгованість відповідача з комунальних послуг у сумі 83 733,16 грн, податку на землю у сумі 2218,98 грн, інженерного і господарського забезпечення приміщень у сумі 33969,22 грн, обслуговування кондиціонерів у сумі 833,32 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд частково задовольняє позовні вимоги Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з комунальних послуг у сумі 83 733,16 грн, податку на землю у сумі 2218,98 грн, інженерного і господарського забезпечення приміщень у сумі 33969,22 грн, обслуговування кондиціонерів у сумі 833,32 грн, та закриває провадження у справі №910/6195/23 в частині позовних вимог про стягнення 75 260,90 грн заборгованості.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

У відповідності до п. 2 ч. 1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд справи покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому, суд зазначає позивачу, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, сплачена сума судового збору в частині позовних вимог щодо яких закрито провадження у справі повертається особі, яка його сплатила за її клопотанням.

Оскільки на даний час позивачем не заявлено клопотання про повернення судового збору, то питання про повернення суми судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", наразі не вирішується.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі №910/6195/23 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 75 260,90 грн.

В іншій частині позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» (09000, Київська обл., Білоцерківський р-н, місто Сквира, вулиця Залізнична, будинок 8; ідентифікаційний номер 34514827) на користь Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 11, ідентифікаційний код 05416923) заборгованість у розмірі 120 546,29 грн та судовий збір у розмірі 2 937,11 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 29.06.2023.

Суддя О.В. Гулевець