ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1927/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Тімочкіна М.В.

за позовом Фізичної особи-підприємця Кулинич Марії Михайлівни, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Практика Україна", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 1 753 104,95 грн

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Кулинич Марія Михайлівна звернулась до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Практика Україна" про стягнення 1 753 104,95 грн, з яких: 1 260 641,06 грн основний борг, 65 812,00 грн 3% річних, 426 651,89 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов агентського договору № 1 від 05.06.2017.

Суд ухвалою від 18.04.2023 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кулинич Марії Михайлівни залишив без руху. Запропонував Фізичній особі-підприємцю Кулинич Марії Михайлівні усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог із зазначенням повного найменування позивача, зокрема, в прохальній частині позовної заяви у строк до 02.05.2023 включно.

25.04.2023 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2023 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Практика Україна" на користь Фізичної особи-підприємця Кулинич Марії Михайлівни 1 753 104,95 грн, з яких: 1 260 641,06 грн основний борг, 65 812,00 грн 3% річних, 426 651,89 грн інфляційні втрати.

Суд ухвалою від 26.04.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 15.05.2023.

В підготовче засідання 15.05.2023 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд ухвалою від 15.05.2023 відклав підготовче засідання на 12.06.2023.

23.05.2023 відповідач подав до суду клопотання, в якому зазначив, що визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, але наразі не має можливості розрахуватися з позивачем у зв`язку з триваючою повномасштабною війною та, як слідство, не отриманням підприємством оплати від більшості контрагентів за відвантажену продукцію, надані послуги. Відповідач намагався розраховуватись частково, але нажаль не має вільних коштів.

У підготовче засідання 12.06.2023 представники позивача та відповідача не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2017 між Фізичною особою-підприємцем Кулинич Марією Михайлівною (агент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Практика Україна" (підприємство) було укладено агентський договір № 1 (далі - договір).

Агент зобов`язується за встановлену цим договором винагороду за дорученням підприємства здійснювати пошук юридичних, фізичних та інших осіб (далі «клієнтів»), зацікавлених у продукції та роботах, що реалізуються підприємством, та сприяти здійсненню операцій з купівлі-продажу продукції, робіт та послуг між підприємством та клієнтами від імені підприємства (п. 1.1. договору).

Підприємство має оплачувати винагороду, належне агенту за цим договором, у вигляді 2% від суми реалізованої та оплаченої продукції, робіт і надання послуг і терміни, передбачені цим договором (п. 2.1.3. договору).

Винагорода агента розраховується за підсумками місяця кожної здійсненої на основі прайс-листа підприємства з урахуванням знижок за його безпосередньої участі угоді протягом 10 календарних днів з моменту підписання акта та звіту (п. 8.1. договору).

Агент може надавати знижки клієнту в межах, зазначених особою, уповноваженою на підприємстві на надання знижок після отримання відповідного погодження (п. 8.2. договору).

Відповідно до п. 8.3. договору при розрахунках з агентом підприємство застосовує наступний порядок оплати винагороди, що належить за скоєними угодами:

При надходженні коштів за договорами купівлі-продажу, укладеним підприємством з клієнтом на розрахунковий рахунок підприємства, або надходження оплати іншим способом за договором у 10 денний термін підприємство перераховує суму агентської винагороди на розрахунковий (інший) рахунок, зазначений агентом, або за його бажанням здійснює виплату агентської винагороди в інший спосіб (п. 8.3.1. договору).

Оплата здійснюється у розмірах, зазначених у щомісячному звіті до цього договору за всіма вчиненими угодами з клієнтами за сприяння агента (п. 8.3.2. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання (п. 6.1. договору).

Строк дії цього договору становить один рік від дня підписання. Договір продовжується за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди (п. 6.2. договору).

31.05.2018 сторони підписали додаткову угоду № 1 до агентського договору (а.с. 31), в якій домовились про наступне: термін дії цього договору продовжується на один рік до 31.05.2019. Договір продовжується за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

31.05.2018 сторони уклали додаткову угоду № 1 до агентського договору (а.с. 31), в якій узгодили наступне: термін дії цього договору продовжується на один рік до 31.05.2019. Договір продовжується за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди. У разі, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не виявить його розірвання, договір вважається пролонгованим до підписання угоди про розірвання його.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору надав відповідачу послуги на загальну суму 1 381 730,00 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами акти про виконане доручення:

- № 1 від 31.01.2021 про надання послуг на суму 96 263,55 грн (а.с. 33);

- № 2 від 28.02.2021 про надання послуг на суму 93 097,93 грн (а.с. 37);

- № 3 від 31.03.2021 про надання послуг на суму 120 546,29 грн (а.с. 41);

- № 4 від 30.04.2021 про надання послуг на суму 134 729,99 грн (а.с. 44);

- № 5 від 31.05.2021 про надання послуг на суму 114 527,55 грн (а.с. 48);

- № 6 від 30.06.2021 про надання послуг на суму 85 411,01 грн (а.с. 52);

- № 7 від 31.07.2021 про надання послуг на суму 116 180,49 грн (а.с. 55);

- № 8 від 31.08.2021 про надання послуг на суму 138 358,21 грн (а.с. 59);

- № 9 від 30.09.2021 про надання послуг на суму 116 053,80 грн (а.с. 63);

- № 10 від 31.10.2021 про надання послуг на суму 115 459,25 грн (а.с. 67);

- № 11 від 30.11.2021 про надання послуг на суму 126 626,71 грн (а.с. 70);

- № 12 від 31.12.2021 про надання послуг на суму 124 475,22 грн (а.с. 73) та звіти:

- від 31.01.2021 за січень 2021 року про надання послуг на суму 96 263,55 грн (а.с. 34-35);

- від 28.02.2021 за лютий 2021 року про надання послуг на суму 93 097,93 грн (а.с. 38-39);

- від 31.03.2021 за березень 2021 року про надання послуг на суму 120 546,29 грн (а.с. 42);

- від 30.04.2021 за квітень 2021 року про надання послуг на суму 134 729,99 грн (а.с. 45-46);

- від 31.05.2021 за травень 2021 року про надання послуг на суму 114 527,55 грн (а.с. 49-50);

- від 30.06.2021 за червень 2021 року про надання послуг на суму 85 411,01 грн (а.с. 53);

- від 31.07.2021 за липень 2021 року про надання послуг на суму 116 180,49 грн (а.с. 56-57);

- від 31.08.2021 за серпень 2021 року про надання послуг на суму 138 358,21 грн (а.с. 60-61);

- від 30.09.2021 за вересень 2021 року про надання послуг на суму 116 053,80 грн (а.с. 64-65);

- від 31.10.2021 за жовтень 2021 року про надання послуг на суму 115 459,25 грн (а.с. 68);

- від 30.11.2021 за листопад 2021 року про надання послуг на суму 126 626,71 грн (а.с. 71);

- від 31.12.2021 за грудень 2021 року про надання послуг на суму 124 475,22 грн (а.с. 74).

Позивач виставив відповідачу рахунки:

- № 1 від 31.01.2021 на суму 96 263,55 грн (а.с. 32);

- № 2 від 28.02.2021 на суму 93 097,93 грн (а.с. 36);

- № 3 від 31.03.2021 на суму 120 546,29 грн (а.с. 40);

- № 4 від 30.04.2021 на суму 134 729,99 грн (а.с. 43);

- № 5 від 31.05.2021 на суму 114 527,55 грн (а.с. 47);

- № 6 від 30.06.2021 на суму 85 411,01 грн (а.с. 51);

- № 7 від 31.07.2021 на суму 116 180,49 грн (а.с. 54);

- № 8 від 31.08.2021 на суму 138 358,21 грн (а.с. 58);

- № 9 від 30.09.2021 на суму 116 053,80 грн (а.с. 62);

- № 10 від 31.10.2021 на суму 115 459,25 грн (а.с. 66);

- № 11 від 30.11.2021 на суму 126 626,71 грн (а.с. 69);

- № 12 від 31.12.2021 на суму 124 475,22 грн (а.с. 72).

Відповідно до п. 8.3.1. договору при надходженні коштів за договорами купівлі-продажу, укладеним підприємством з клієнтом на розрахунковий рахунок підприємства, або надходження оплати іншим способом за договором у 10 денний термін підприємство перераховує суму агентської винагороди на розрахунковий (інший) рахунок, зазначений агентом, або за його бажанням здійснює виплату агентської винагороди в інший спосіб.

Оплата здійснюється у розмірах, зазначених у щомісячному звіті до цього договору, за всіма вчиненими угодами з клієнтами за сприяння агента (п. 8.3.2. договору).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги сплатив лише частково 121 088,94 грн, на підтвердження чого надав платіжні доручення:

- № 7517 від 03.03.2022 про сплату позивачу 101 000,00 грн (а.с. 75);

- № 7477 від 31.01.2022 про сплату позивачу 5000,00 грн (а.с. 76)

- № 19 від 22.12.2021 про сплату позивачу 289 362 грн (а.с. 77), з яких 15 088,94 грн списано та враховано в рахунок погашення спірної заборгованості. Позивач зазначає, що сплачені відповідачем грошові кошти у розмірі 121 088,94 грн були спрямовані на погашення заборгованості за актом № 11 від 30.11.2021. У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 260 641,06 грн.

Також, позивач надав до суду підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період з 05.06.2017 по 31.12.2020 (а.с. 78-79), відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 31.12.2020 складала 1 364 381,06 грн.

Відповідно до підписаного сторонами акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 20.03.2023 (а.с. 80) станом на 20.03.2023 заборгованість відповідача перед позивачем склала 1 260 641,06 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 21/12 від 21.12.2022 (а.с. 83-85), в якій вимагав сплатити заборгованість.

Відповідач надав відповідь на претензію № 1 від 15.01.2023 (а.с. 86), в якій зазначив, що станом на 01.01.2023 ТОВ «Практика Україна» заборгувала ФОП Кулинич М. М. суму за надані агентські послуги у розмірі 1 260 641,06 грн. Вказана заборгованість за надані та не оплачені послуги утворилася з січня 2021 року по березень 2022р. Відповідач підтверджує, що оплати, які надходили в цей період були зараховані в рахунок попередніх боргів. ТОВ «Практика Україна» визнає вимоги ФОП Кулинич М.М. у повному обсязі, але наразі не має можливості розрахуватися за виниклу заборгованість. ТОВ «Практика Україна» запевняє, що як тільки клієнти ТОВ «Практика Україна» розрахуються з ним по своїм заборгованостям, відповідач одразу погасить свій борг у повному обсязі.

Однак, як зазначає позивач, відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати наданих послуг в сумі 1 260 641,06 грн відповідач не надав.

Відповідач подав до суду клопотання, в якому зазначив, що визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, але наразі не має можливості розрахуватися з позивачем у зв`язку з триваючою повномасштабною війною та, як слідство, не отриманням підприємством оплати від більшості контрагентів за відвантажену продукцію, надані послуги. Відповідач намагався розраховуватись частково, але нажаль не має вільних коштів.

Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України)

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд зазначає, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 1 260 641,06 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 10.02.2021 по 06.04.2023 у розмірі 65 812,00 грн та інфляційні втрати за загальний період з лютого 2021 року по лютий 2023 року у розмірі 426 651,89 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний неправильно. Позивачем при розрахунку не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 65 811,80 грн.

Розмір інфляційних втрат позивачем розраховано правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 753 104,75 грн, з яких: 1 260 641,06 грн основний борг, 65 811,80 грн 3% річних, 426 651,89 грн інфляційні втрати.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання юридичних послуг № 19/05-22 від 01.12.2022, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Демос-Юрис», звіт (акт виконаних робіт) №1/06 від 06.04.2023 на суму 10 000,00 грн, рахунок № СФ-0000027 від 06.04.2023 на суму 10 000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1975 від 16.02.2009, ордер АЕ № 1192371 від 06.04.2023.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 0,01 грн (0,0001 %), на відповідача 9999,99 грн (99,9999 %).

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 130 Господарського просувального кодексу України).

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір).

Враховуючи, що заява про визнання позову подана відповідачем до початку розгляду справи по суті, господарський суд вважає за доцільне повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору у розмірі 13 148,28 грн.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 0,02 грн (0,0001 %), на відповідача 13 148,27 грн (99,9999 %).

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Практика Україна" (49029, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белолюбського, буд. 70, офіс 85, ідентифікаційний код 35544517) на користь Фізичної особи-підприємця Кулинич Марії Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1 753 104,75 грн, з яких: 1 260 641,06 грн основний борг, 65 811,80 грн 3% річних, 426 651,89 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 148,27 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9999,99 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути Фізичній особі-підприємцю Кулинич Марії Михайлівні ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) із державного бюджету України судовий збір розмірі 13 148,28грн, перерахований згідно з платіжною інструкцією №53 від 11.04.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.06.2023

Суддя І.В. Мілєва