ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/18/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Турук Д.В.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Олесів Н.Я., за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі: Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 20 березня 2023 року (повний текст складено 03.04.2023)

у справі №915/18/22

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі: Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання"

про стягнення 347 760,00 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Семенчук Н.О.

час та місце винесення рішення: 20.03.2023, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 22.06.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 Державне підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу „Южно - Українська атомна електрична станція" (з 26.04.2022 Відокремлений підрозділ "Южно - Українська атомна електрична станція" ДП «НАЕК "Енергоатом" перейменовано на Відокремлений підрозділ "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом") (далі також - позивач, ДП „НАЕК „Енергоатом") звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" (далі також - відповідач, ПрАТ "Укрпромобладнання", Підприємство) про стягнення штрафу в сумі 347 760,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами Договору №53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 щодо постачання товару у строки, встановлені п. 3.1 Договору.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.03.2023 у справі №915/18/22 (суддя Н.О. Семенчук) у задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ДП "НАЕК "Енергоатом" вже зверталось до суду з позовом про стягнення штрафу та пені з ПрАТ "Укрпромобладнання" за порушення термінів постачання товару за спірним Договором. Відповідні позовні вимоги були задоволенні рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1145/21 від 01.10.2021. При цьому, позивач також просив суд розірвати Договір №53-123-01-20-06406 від 18.05.2020, у зв`язку з тим, що постачання товару за цім Договором стало для позивача неактуальним. У задоволенні даних вимог позивачу було відмовлено, однак, на переконання суду у даній справі, вказане свідчить про відсутність у позивача заінтересованості у фактичному виконанні спірного Договору.

Враховуючи наведене та те, що позивачем у справі №915/18/22 нараховано та заявлено до стягнення неустойку на підставі п. 4.4 Договору - за односторонню відмову відповідача від виконання своїх зобов`язань, місцевий господарський суд дійшов висновку, що таке стягнення фактично суперечить сутності неустойки, оскільки її встановлення не допускається за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

Таким чином, на переконання суду першої інстанції, ДП "НАЕК "Енергоатом" заявлено вимоги, які суперечать положенням цивільного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.03.2023 у справі №915/18/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" 347 760,00 грн. штрафу відповідно до умов Договору від 18.05.2020 №53-123-01-20-06406. Крім того, апелянт просить стягнути з відповідача 5 216,64 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, зокрема, що суд першої інстанції не врахував те, що предмет попереднього позову у справі №915/1145/21 стосувався п. 4.1. Договору №53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 (порушення терміну постачання товару за Договором), а даний позов - у справі №915/18/22 стосується п.4.4. спірного Договору (за односторонню відмову від позову постачальник зобов`язаний сплатити 20% штрафу від суми Договору).

Оскільки строк постачання товару, вказаний у даному Договорі, сплив 15.04.2021, а термін дії останнього закінчився 31.12.2021, то відсутність поставки у вказані періоди свідчить про фактичну відмову відповідача від Договору, що також підтверджується залишенням відповідачем без відповіді листа позивача №07/20998 від 03.1.2021, який судом не взятий до уваги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.03.2023 у справі №915/18/22 та призначено розгляд справи на 22 червня 2023 о 12:00 год. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

ПрАТ "Укрпромобладнання" правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відзив не надав, проте, згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.06.2023 задоволено заяву представника позивача від 12.06.2023 - Шень С.І. про надання їй можливості взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 22.06.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 задоволено аналогічну заяву від 16.06.2023 представника Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" - адвоката Олесів Н.Я.

Проте, 22.06.2023 представник ДП "НАЕК "Енергоатом" з технічних причин не зміг приєднатись до відеоконференції, водночас, про відповідні ризики був попереджений вищенаведеною ухвалою суду від 14.06.2023.

Представник ПрАТ "Укрпромобладнання" заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні 22.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ПрАТ "Укрпромобладнання", розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

З огляду на матеріали справи вбачається, що 18.05.2020 між ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" та Приватним акціонерним товариством "Укрпромобладнання" (постачальник) було укладено договір №53-123-01-20-06406 на постачання товару (далі - Договір).

За умовами цього Договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код СРV 31160000-5 по ДК 021:2015 - частини електродвигунів, генераторів і трансформаторів (кільця ущільнюючі) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (Додаток №1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість товару є твердою та складає 1 738 800, 00 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.1. Договору (в редакції додаткової угоди №1) встановлено, що постачання здійснюється не пізніше 15.04.2021, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

У відповідності до п.3.3 Договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Положеннями п.4.1. Договору передбачено, що за порушення термінів постачання товару, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення, а за прострочення постачання понад 30 календарних днів - додатково штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Згідно з п.4.4 Договору, у разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов`язань по договору, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 20% суми Договору.

Пунктом 9.3. Договору сторони погодили, що дострокове розірвання Договору може мати місце за узгодженням сторін, або на підставах, передбачених чинним законодавствам, з відшкодуванням понесених збитків.

Відповідно до п. 11.3.1 Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором.

Строк дії Договору - до 31.12.2021 (п. 12.2. Договору).

Матеріали справи свідчать, що до вказаного Договору сторонами складено Специфікацію №1 на загальну суму 1 738 800, 00 грн. з ПДВ, у якій визначено найменування та тип товару, креслення, технічні характеристики, код товару згідно з УКТ ЗЕД, од. виміру, кількість, ціну, а також виробника товару.

Додатковою угодою №1 від 15.10.2020 сторони внесли зміни до Договору в частині строків постачання товару та реквізитів постачальника.

Як зазначає позивач, ПрАТ "Укрпромобладнання" товар не поставило, що свідчить про відмову останнього від своїх зобов`язань за Договором та порушення п.3.1. Договору, яким визначено дату поставки товару.

При цьому, на підтвердження відмови відповідача від Договору позивач посилається на свій лист №07/20998 від 03.1.2021.

Судовою колегією встановлено, що у матеріалах справи міститься лист позивача від 03.12.2021 №07/20998, відповідно до якого позивач просить відповідача виконати зобов`язання по поставці товару до кінця терміну дії Договору. При цьому, у даному листі позивач посилається на умови п.п. 4.4. та 9.3. Договору.

За твердженням позивача,вказаний лист залишився з боку відповідача без відповіді.

Однак, судова колегія звертає увагу на те, що лист ДП "НАЕК "Енергоатом" №07/20998 від 03.1.2021 наданий ПрАТ "Укрпромобладнання" у якості відповіді на лист останнього від 07.11.2021 №3157, у якому відповідач, пославшись на звернення ДП "НАЕК "Енергоатом" до господарського суду з вимогами про розірвання Договору поставки №53-123-01-20-06406 від 18.05.2020 і стягнення з ПрАТ "Укрпромобладнання" суми штрафних санкцій, вказав, що таки дії позивача беззаперечно свідчать про відсутність у ДП "НАЕК "Енергоатом" заінтересованості у фактичному виконанні Договору та його актуальності. При цьому, ПрАТ "Укрпромобладнання" звернуло увагу на те, що саме це зазначено з боку ДП "НАЕК "Енергоатом" в тексті позовної заяви та встановлено рішенням суду. У зв`язку з цим, посилаючись на ст. 188 Господарського кодексу України та встановлення господарським судом факту неактуальності Договору поставки №53-123-01-20-06406 від 18.05.2020, ПрАТ "Укрпромобладнання" запропонувало (повторно) розірвати спірний Договір шляхом підписання додаткової угоди. Також, відповідач гарантував добровільне виконання рішення у справі №915/1145/21 щодо сплати штрафних санкцій.

Як зазначалось вище, позивач у відповідь вимагав виконання спірного Договору.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2021 у справі №915/1145/21, яке набрало законної сили 03.11.2021, позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно - українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", які заявлені на підставі п. 4.1. Договору, задоволені частково, стягнуто з ПрАТ "Укрпромобладнання" на користь ВП "Южно - Українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" 11 283,20 грн. пені, 121 716,00 грн. штрафу та 3 494,99 грн. судового збору. В частині розірвання договору в позові відмовлено.

В мотивувальній частині вказаного рішення суду визначено, що «…скільки постачання товару за договором стало для позивача неактуальним, останній просить суд розірвати договір поставки в судовому порядку.» (а.с. 104 зв.стор.).

Разом з цим, враховуючи невиконання ПрАТ "Укрпромобладнання" зобов`язань за спірним Договором щодо постачання товару у строки, встановлені п. 3.1 Договору, ДП "НАЕК "Енергоатом" на підставі п. 4.4 Договору нарахувало відповідачу штраф в розмірі 20% від суми Договору, що становить 347 760,00 грн. та звернулось до господарського суду з відповідним позовом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під предметом договору слід розуміти необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату.

Відповідно до ст. 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені в ст. 611 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої такими, зокрема, є: сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як зазначено вище, положеннями п. 4.1. та п. 4.4. Договору передбачено, що за прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару, а у разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов`язань по договору, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 20% суми Договору.

Матеріали справи свідчать, що позивач вже звертався дог суду із вимогами до відповідача про стягнення з останнього, зокрема, штрафу на підставі п. 4.1. спірного Договору.

При цьому, під час такого звернення ДП "НАЕК "Енергоатом" заявляло вимогу і про розірвання Договору постачання товару від 18.05.2020 №53-123-01-20-06406.

Підставою такого розірвання позивач визначив втрату інтересу щодо спірного постачання товару за вказаним Договором, оскільки таке постачання стало для позивача неактуальним.

У зв`язку з цим, відповідач - ПрАТ "Укрпромобладнання" (враховуючи відмову суду у задоволенні вимог позивача про розірвання Договору від 18.05.2020 №53-123-01-20-06406 у зв`язку із відсутністю факту істотного порушення відповідачем умов спірного Договору) направив ДП "НАЕК "Енергоатом" лист із пропозицією розірвати Договір, що узгоджується із п. 9.3. Договору поставки.

Проте, позивач на таку пропозицію згоди не надав, а навпаки, вимагає сплати штрафу в розмірі 20% суми Договору на підставі п. 4.4 спірного Договору.

Беручи до уваги обставини спору та поведінку позивача, який займає взаємовиключні позиції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію, що міститься в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №915/411/19, про необхідність застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

У системі загального права ця доктрина ґрунтується на principles of fraud. Вона спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за невиконання Договору з одночасною відмовою від розірвання цього Договору суперечать його попереднім діям щодо вимог у суду про розірвання договору, у зв`язку з його неактуальністю для позивача, та суперечать добросовісності і чесній діловій практиці.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з посиланням суду першої інстанції на висновок, котрий викладено у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №591/3176/17, відповідно до якого неустойка - це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення (мірою цивільно-правової відповідальності). У статті 549 та в § 2 глави 49 Цивільного кодексу України регулювання неустойки відбувається тільки з позицій забезпечення виконання зобов`язання. Неустойка (штраф чи пеня) може бути передбачена для забезпечення виконання зобов`язання. При цьому навіть визначення неустойки дозволяє констатувати, що законодавець пов`язує її стягнення саме з порушенням зобов`язання. Це підтверджується застосуванням таких понять та словосполучень, як «забезпечення зобов`язання», «порушення зобов`язання». Тому недопустимим є встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем заявлено вимоги, які суперечать положенням цивільного законодавства, що вказує на безпідставність позовних вимог.

При цьому, судова колегія враховує, що позивач був повідомлений про згоду відповідача розірвати Договір, починаючи з 07.11.2021 (лист ПрАТ "Укрпромобладнання" №3157), що прямо передбачено положеннями п. 9.3. Договору від 18.05.2020 №53-123-01-20-06406.

Відтак, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.03.2023 у справі №915/18/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" - без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.03.2023 у справі №915/18/22 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Матеріали справи №915/18/22 повернути до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.06.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.