ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м.Дніпро Справа № 905/1492/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

учасники справи явку представників у судове засідання не забезпечили

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" та Приватного підприємства - Фірми "Дарьял" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 (повне рішення складено 25.01.2022, суддя Горохов І.С.) у справі №905/1492/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Унікон", м.Донецьк

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Доншахтоавтоматика", м. Донецьк

відповідача-2: Приватного підприємства - Фірми "Дарьял", м. Запоріжжя

відповідача-3: Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук, Полтавська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Граніт", м. Макіївка, Донецька область

про встановлення факту використання корисної моделі, зупинення використання корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель

та за зустрічним позовом Приватного підприємства - Фірми "Дарьял", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Унікон", м. Донецьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м. Запоріжжя

про визнання недійсним ліцензійного договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Унікон" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доншахтоавтоматика", Приватного підприємства - Фірми "Дарьял" про встановлення факту використання корисної моделі, зупинення використання корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю фактів, починаючи з 2009 року, виготовлення Приватним підприємством - Фірмою "Дарьял", пропонування до продажу та продажу порошкового дроту зі складом наповнювача, який повторює кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом на корисну модель № НОМЕР_1, при цьому і формула корисної моделі за патентом № 54880, на який посилається Приватне підприємство - Фірма "Дарьял" як на підставу виготовлення порошкового дроту, повторює кожну ознаку корисної моделі за патентом № НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 , а отже використання відповідачами корисної моделі за патентом № 54880, на думку позивача, відбувалося з порушенням прав за патентом № НОМЕР_1.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.12.2017 справу №905/1492/15 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Унікон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доншахтоавтоматика", Приватного підприємства - Фірми "Дарьял" про встановлення факту використання корисної моделі, зупинення використання корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель НОМЕР_1 направлено для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.12.2017 справа №905/1492/15 прийнята до провадження.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.12.2017 за клопотанням позивача до участі у справі №905/1492/15 в якості співвідповідача залучено Публічне акціонерне товариство «Кременчуцький сталеливарний завод».

Приватне підприємство - Фірма "Дарьял" звернулося до Господарського суду Запорізької області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон», в якому просило визнати недійсним ліцензійний договір №2 від 31.12.2015 на право користування об`єктом інтелектуальної власності (патентом на корисну модель), укладений власником патенту України № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» Паренчуком Ігорем Валерійовичем.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний правочин укладений з порушенням ч.3 ст. 238 Цивільного кодексу України з огляду на те, що він підписаний з обох сторін однією особою ОСОБА_1 у своїх особистих інтересах. Ліцензійний договір №2 від 31.12.2015 сторонами фактично не виконується (в матеріалах справи відсутні докази оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» за використання корисної моделі № НОМЕР_1), тому оспорюваний договір надав штучну можливість ОСОБА_1 судитися з Приватним підприємством - Фірмою "Дарьял" в господарському суді, використовуючи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон».

06.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» звернулося до Господарського суду Запорізької області з уточненою позовною заявою, в якій просило встановити факт використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Доншахтоавтоматика", Приватним підприємством - Фірмою "Дарьял", Публічним акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованим 25.11.2009 в Державному реєстрі патентів на корисні моделі; заборонити Приватному підприємству - Фірмі "Дарьял" будь-яке використання корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованим 25.11.2009 в Державному реєстрі патентів на корисні моделі, у тому числі виготовлення продукту із застосуванням корисної моделі, застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; заборонити Публічному акціонерному товариству «Кременчуцький сталеливарний завод», Товариству з обмеженою відповідальністю "Доншахтоавтоматика" будь-яке використання у своїй діяльності порошкового дроту, захищеного патентом на корисну модель НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованим 25.11.2009 в Державному реєстрі патентів на корисні моделі, що виготовляється Приватним підприємством - Фірмою "Дарьял".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі № 905/1492/15 первісний позов задоволено частково; встановлено факт використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Доншахтоавтоматика", Приватним підприємством фірмою "Дарьял", Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованим 25.11.2009 в Державному реєстрі патентів на корисні моделі; в задоволенні іншої частини первісного позову та у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та доведеністю письмовими доказами, висновками експертиз, поясненнями Приватного підприємства - Фірми «Дарьял», наявними в матеріалах справи, факту неправомірного використання Приватним підприємством - Фірмою «Дарьял», Товариством з обмеженою відповідальністю «Доншаїтоавтоматика», Публічним акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» корисної моделі, захищеної патентом НОМЕР_1 протягом 2009 - 2014, 2016-2017 років. Судом зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» мало право вимагати поновлення порушених прав власника патенту України № НОМЕР_1 ОСОБА_1 виключно в період чинності ліцензійного договору по патенту України № НОМЕР_1; цей патент та ліцензійний договір на нього припинили чинність 25.08.2019 у зв`язку із закінченням строку дії, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» з 25.08.2019 не є ліцензіатом та не може вимагати поновлення порушення прав власника нечинного патенту НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; починаючи з 25.08.2019 у ОСОБА_1 відсутні виключні майнові права інтелектуальної власності на корисну модель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за патентом України № НОМЕР_1, ця корисна модель згідно ч.1 ст. 467 Цивільного кодексу України вільно та безоплатно використовується будь-якою особою. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що факт підписання ліцензійного договору з обох сторін ОСОБА_1 не свідчить про його невідповідність вимогам законодавства, а твердження, що строк дії ліцензійного договору №2 від 31.12.2015 перевищує термін дії патенту, є необґрунтованими з огляду на положення ч.1 ст. 1110 Цивільного кодексу України. Місцевий господарський суд також звернув увагу, що ОСОБА_1 не приймав участі у справі за зустрічним позовом в якості відповідача (позивачем за первісним позовом клопотання про його залучення в якості співвідповідача не подавалося, суд позбавлений права залучити співвідповідача до участі у справі з власної ініціативи), його права та обов`язки можуть бути порушені прийнятим рішенням та на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» не може бути покладено всю відповідальність щодо укладення спірного договору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство - Фірма "Дарьял" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі № 905/1492/15 в частині задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом порушені норми процесуального права, неправильно застосовані норми матеріального права, неправильно та неповно встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи;

- з 25.08.2019 позивач за первісним позовом не має права в судовому порядку вимагати встановлення факту використання корисної моделі та заборони її використання;

- судом неоднаково застосовано ч.2 ст. 34, ч.2 ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» стосовно прав позивача за первісним позовом;

- суд на підставі ч.2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з ненаданням ТОВ «Торговий дім «Граніт» довіреності №7 від 14.03.2012 на отримання порошкового дроту від ТОВ «Доншахтовтоматика» за видатковою накладною №00000004 від 14.03.2012 повинен був визнати відсутність факту продажу дроту виробництва ПП - Фірми «Дарьял» від ТОВ «Торговий дім «Граніт» до ТОВ «Доншахтовтоматика»;

- засновник і директор ТОВ «Фірма «Унікон» ОСОБА_1 та засновник ТОВ «Доншахтавтоматика» ОСОБА_2 проводять спільну патентну діяльність (мають взаємні інтереси), що доводить вплив ТОВ «Доншахтовтоматика» у справі №905/1492/15 в інтересах ТОВ «Фірма «Унікон», спрямований на формування хибного уявлення про обставини справи стосовно продажу дроту виробництва ПП - Фірми «Дарьял» від ТОВ «Торговий дім «Граніт» до ТОВ «Доншахтавтоматика»;

- порошковий дріт за видатковою накладною №РН-0002819 від 13.03.2012 та за паспортом якості №01/02-12-2 від 13.03.2012, що був проданий ПП - Фірмою «Дарьял» до ТОВ «Торговий дім «Граніт», відрізняється від патенту на корисну модель НОМЕР_1 наявністю заліза, що також підтверджується висновком експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз №745 від 30.09.2021, тобто не порушує цей патент;

- видаткова накладна №РН - 0002819 від 13.03.2012 не може бути доказом порушення прав власника патенту НОМЕР_1 за обсягом діючих з 10.03.2016 патентних прав;

- суд необґрунтовано та незаконно встановив факт використання ПП - Фірмою «Дарьял» та ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» корисної моделі, захищеної патентом на корисну модель НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- суд необґрунтовано та незаконно зробив висновок, що виготовлення ПП - Фірмою «Дарьял» дроту за патентом №54880 на корисну модель «Дріт для позапічної обробки рідких металів» являється використанням патенту НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- розгляду підлягають позовні вимоги, викладені в заяві про уточнення позовних вимог від 04.02.2018, яка прийнята судом до розгляду в засіданні 08.02.2018;

- порівняння формули корисної моделі «Дріт для позапічної обробки рідких металів» №54880 з формулою корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України НОМЕР_1 не являється предметом доказування у справі;

- Патент України №54880 не визнаний недійсним в порядку ст. 33, 33-1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», заборона та обмеження на його використання відсутні;

- висновок експерта №120/16 від 15.09.2016 необґрунтований та не відповідає фактичним обставинам;

- патент України НОМЕР_1 не являється домінуючим над патентом №54880, тому використання патенту №54880 не являється порушенням патенту НОМЕР_1;

- висновок експертизи №1818 від 07.06.2018 є недостовірним та спростовується матеріалами справи, відсутні докази щодо законності проведення цієї експертизи;

- судом не витребовувався та не досліджувався оригінал висновку експерта №1818 від 07.06.2018, а копія висновку в розумінні ч.1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не являється належним доказом;

- протокол відібрання зразків порошкового дроту для проведення експертизи №1296/1384 від 02.03.2017 був складений в порушення п. 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень;

- ліцензійний договір №2 від 31.12.2015 на право користування об`єктом інтелектуальної власності (патентом на корисну модель) укладений в порушення ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання його недійсним згідно ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України;

- суд не дослідив, що директор ТОВ «Фірма «Унікон» ОСОБА_1 уклав ліцензійний договір № 2 від 31.12.2015 у своїх інтересах власника патенту України НОМЕР_1, а не в інтересах ТОВ «Фірма «Унікон».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 для розгляду справи № 905/1492/15 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Подобєд І.М., судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Запорізької області справу №905/1492/15; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження справи до суду.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги, що стосується апелянта.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження використання відповідачем-3 моделі, захищеної патентом на корисну модель НОМЕР_1 «Порошковий дріт для ківшевої обробки рідкого маталу», судом не встановлено жодних фактів з приводу цього;

- наявність між відповідачем-2 та відповідачем-3 господарських відносин не свідчить про використання корисної моделі, захищеної патентом НОМЕР_1;

- висновок експертизи №1818 від 07.06.2018 є неповним та необґрунтованим, експертом не досліджувався предмет спору та не порівнювався порошковий дріт, який поставлявся відповідачем-2 на адресу відповідача-3 з порошковим дротом позивача, що виготовлений за патентом НОМЕР_1;

- позивачем до висновку №1818 від 07.06.2018 не надано заяви №14/5 від 14.05.2018, договору з експертом чи з експертною установою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 для розгляду справи № 905/1492/15 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Подобєд І.М., судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

14.03.2022 у зв`язку з припиненням повноважень судді Подобєда І.М. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., судді Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 15.03.2022 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження зазначені апеляційні скарги.

18.03.2022 справа №905/1492/15 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2022 відкриті апеляційні провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" та Приватного підприємства Фірма "Дарьял" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15; розгляд апеляційних скарг об`єднано в одне провадження; зазначено, що відповідно до наказу голови суду №14 від 04.03.2022 розгляд справ у відкритих судових засіданнях, призначених Центральним апеляційним господарським судом з 09.03.2022, не відбуватиметься до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України; про подальший рух справ буде повідомлено додатково; розгляд справ Центральним апеляційним господарським судом здійснюватиметься за наявності письмової згоди від усіх учасників судового провадження про розгляд справи без їх участі, а також за наявності заяв від усіх учасників процесу про розгляд справ в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою будь - яких технічних засобів, зокрема власних.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який був в подальшому продовжений та триває.

У зв`язку з наведеним та з огляду на те, що учасники справи перебувають на тимчасово окупованих територіях, розгляд справи в судове засідання не призначався.

02.08.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" та Приватного підприємства - Фірми "Дарьял", в якому позивач просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15 без змін.

Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- у формулі корисної моделі за патентом №54880 використано кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі, захищеної патентом НОМЕР_1, використання патенту №54880 без порушення прав власника патенту НОМЕР_1 неможливо;

- встановлення факту використання винаходу (корисної моделі) є одним із способів захисту прав згідно ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»;

- позивач звернувся з позовом ще у 2012 році, тому припинення дії патенту НОМЕР_1 під час розгляду справи не свідчить про безпідставність позовних вимог в частині встановлення факту використання корисної моделі;

- суд дійшов обґрунтованого висновку про використання корисної моделі, захищеної патентом НОМЕР_1 відповідачами;

- всі надані до суду висновки експертів є належними та допустимими доказами, містять обставини та висновки, що входять до предмету доказування у справі;

- залежність патентів та визнання недійсним патенту №54880 не є предметом розгляду у справі;

- на момент звернення з позовом був чинним ліцензійний договір №1 від 01.01.2010, який також надавав ліцензіату право звертатися до суду в інтересах прав володільця патенту;

- позовна вимога зустрічного позову не впливає на підставу для заявлення первісних позовних вимог;

- позивачем за зустрічним позовом не доведено, що, укладаючи оспорюваний правочин, ОСОБА_1 діяв у своїх інтересах, а не в інтересах ТОВ «Фірма «Унікон»;

- відповідач-3 не довів належними та достовірними доказами обставини, на які він посилався у своїх запереченнях проти позову та в апеляційній скарзі;

- факт відсутності відбору зразків порошкового дроту у відповідача-3 обґрунтовується наданими ним поясненнями від 15.03.2018, в яких зазначено про неможливість надання зразків у зв`язку з використанням товару в процесі виробництва.

Відповідно до ч.1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.2 ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Згідно ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону № 2217-ІХ від 21.04.2022), якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше, ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2023 призначено розгляд апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" та Приватного підприємства Фірми "Дарьял" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15 в судове засідання з викликом сторін на 04.04.2023.

20.03.2023 від відповідача-2 за первісним позовом до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 04.04.2023, обґрунтоване віднесенням м. Запоріжжя до переліку територій активних бойових дій та неможливістю забезпечення явки представника в судове засідання в режимі відеоконференції. Також відповідно до ч.2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України відповідач-2 за первісним позовом просив дослідити п. 1.2 висновку експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз №745 від 30.09.2021, з якого вбачається наявність у порошковому наповнювачі заліза (ознаки, яка відсутня в патенті НОМЕР_1).

20.03.2023 від відповідача-2 за первісним позовом до Центрального апеляційного господарського суду надійшли доповнення апеляційної скарги, в яких він просить поновити строк на їх подання, скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2022 у справі №905/1492/15 в частині включення витрат на проведення експертизи в сумі 9 609,60 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 46 500,00 грн до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складений 25.01.2022, отже строк на апеляційне оскарження - до 14.02.2022 включно.

Доповнення до апеляційної скарги від 16.03.2023, в яких відповідачем-2 за первісним позовом також викладена вимога про скасування додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2022 у справі №905/1492/15, надіслані до Центрального апеляційного господарського суду поштою 17.03.2023.

Отже, відповідачем-2 за первісним позовом більше, ніж на рік пропущений строк на подання доповнень до апеляційної скарги.

Клопотання відповідача-2 про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доповнень до апеляційної скарги, обґрунтоване введенням з 24.02.2022 воєнного стану в Україні та віднесенням м. Запоріжжя з 12.03.2022 до території активних бойових дій, залишається судом без задоволення з огляду на те, що відповідачем-2 не обґрунтовано, яким саме чином визначені ним обставини завадили подати доповнення апеляційної скарги у визначений процесуальним законодавством строк.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, подані відповідачем-2 за первісним позовом доповнення до апеляційної скарги залишаються судом без розгляду.

У судовому засіданні 04.04.2023 по справі оголошено перерву до 13.06.2023.

01.06.2023 від відповідача-2 за первісним позовом до Центрального апеляційного господарського суду надійшли пояснення від 29.05.2023, в яких він, зокрема, зазначив, що ліцензійний договір №2 від 31.12.2015 не виконувався та укладений виключно з метою забезпечення участі позивача за первісним позовом у справі №905/1492/15 в особистих інтересах ОСОБА_1 ; з 01.01.2016 позивач за первісним позовом не має права вимагати в господарському судочинстві поновлення порушених прав власника патенту НОМЕР_1; ліцензійний договір №2 від 31.12.2015 вчинений директором ТОВ «Фірма «Унікон» ОСОБА_1 з перевищенням повноважень, докази його схвалення відсутні.

01.06.2023 від відповідача-2 за первісним позовом до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про витребування у позивача за первісним позовом оригіналу висновку Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз №1818 від 07.06.2018 для дослідження в судовому засіданні та залучення до матеріалів справи. Клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах справи знаходиться копія цього висновку, що не відповідає положенням ч. 4 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, а також посиланням на ч.6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та ставленням під сумнів наявність у позивача за первісним позовом оригіналу цього висновку. На цій підставі, у зв`язку з необхідністю дослідження оригіналу висновка експерта в судовому засіданні за участю сторін, а також у зв`язку з знаходженням в м. Запоріжжі, яке віднесено до території можливих бойових дій, просив визнати причину неявки представника в судове засідання 13.06.20223 поважною та відкласти розгляд справи.

Згідно ч.3 ст.169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ч.1 ст.270 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.4 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.267 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача. Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи подати свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2 ст.267 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, законодавцем встановлено імперативні приписи, які зобов`язують апелянта подавати будь-які клопотання, у тому числі про витребування доказів, саме разом з апеляційною скаргою у строки, обчислення яких пов`язується із поданням такої скарги.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем-2 за первісним позовом клопотання про витребування у позивача оригіналу висновку Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз №1818 від 07.06.2018 разом з апеляційною скаргою не подавалося, а тому суд апеляційної інстанції в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду питання щодо витребування доказу, із наданням можливості іншій стороні висловити свої міркування або заперечення, не вирішувалось.

Відтак, заявлене відповідачем-2 за первісним позовом клопотання про витребування доказів заявлено після закінчення процесуального строку.

Згідно з приписами ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись з клопотанням про витребування доказів із пропуском строку, апелянт не заявляв клопотання про його поновлення, а також не навів, із посиланням на відповідні докази, обґрунтованих підстав, які об`єктивно перешкоджали йому звернутися із таким клопотанням у встановлені строки.

Отже, заявлене відповідачем-2 за первісним позовом клопотання про витребування у позивача оригіналу висновку Донецького науково - дослідного інституту судових експертиз №1818 від 07.06.2018 суд апеляційної інстанції залишив без розгляду як таке, що подано з порушенням встановленого процесуального строку.

У судове засідання 13.06.2023 сторони явку представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (ч.11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається зі змісту клопотання відповідача-2 за первісним позовом про відкладення розгляду справи від 29.05.2023, про час та місце розгляду справи, призначеного в судове засідання на 13.06.2023, він був повідомлений належним чином. Разом з тим судом не визнаються поважними причини неявки представника відповідача-2 за первісним позовом в судове засідання, обґрунтовані віднесенням м. Запоріжжя до території можливих бойових дій та відсутністю технічної можливості участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції; клопотання про витребування доказів, на яке відповідач-2 за первісним позовом також посилався як на підставу для відкладення розгляду справи, залишено судом без розгляду; тому клопотання про відкладення розгляду справи залишається судом без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» отримало невиключний дозвіл (невиключну ліцензію) на виготовлення на продаж порошкового дроту з використанням корисної моделі, захищеної патентом № НОМЕР_1 «Порошковий дріт для обробки рідкого металу», зареєстрованим в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.11.2009 на підставі ліцензійного договору № 1 від 01.01.2010, по закінченню дії якого між ліцензіаром ( ОСОБА_1 ) та ліцензіатом (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон») було укладено ліцензійний договір № 2 від 31.12.2015.

Пунктами 4.1. ліцензійного договору № 1 від 01.01.2010 та 4.3 ліцензійного договору № 2 від 31.12.2015 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» як ліцензіату надане право захищати право на корисну модель в судовому та іншому встановленому законом порядку, і вимагати відновлення порушених прав власника патенту.

Згідно з публікацій в офіційному бюлетені «Промислова власність» № 22 від 25.11.2010 Державний департамент інтелектуальної власності України на підставі заявки № u 2010 06644 від 31.05.2010 зареєстрував на ім`я: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 корисну модель «Дріт для позапічної обробки рідких металів» та видав патент України № 54880.

Позивач зазначає, що у незалежному пункті формули корисної моделі «Дріт для позапічної обробки рідких металів» за патентом України № 54880 наявні усі суттєві ознаки незалежного пункту формули корисної моделі «Порошковий дріт для обробки рідкого металу» за патентом України № НОМЕР_1, який було видано раніше, що, на думку позивача, доводить факт порушення прав власника патенту № НОМЕР_1 та свідчить про неправомірне використання відповідачами корисної моделі, захищеної ним.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 432 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого права інтелектуальної власності, при цьому способи захисту прав регламентовані статтею 16 цього кодексу та статтею 20 Господарського кодексу України.

Наведені у відповідних нормах переліки способів захисту не є вичерпними з огляду на положення про те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановленим договором або законом.

Згідно ст. 2 Закону України ««Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» законодавство України про охорону прав на винаходи (корисні моделі) базується на Конституції України і складається із цього Закону, Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну таємницю" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» будь-яке посягання на права, передбачені ст. 28 цього Закону, вважається порушенням прав володільця патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

На вимогу володільця патенту таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати володільцю патенту завдану майнову шкоду шляхом відшкодування збитків чи виплати компенсації та/або завдану немайнову (моральну) шкоду. Вимагати поновлення порушених прав володільця патенту може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію (абз. 1,5 ч.2 ст. 34 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі).

Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» захист прав на винахід (корисну модель) здійснюється в судовому та іншому встановленому законом порядку.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв`язку з застосуванням цього Закону.

Суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про: авторство на винахід (корисну модель); встановлення факту використання винаходу (корисної моделі); встановлення власника патенту; порушення прав власника патенту; укладання та виконання ліцензійних договорів; право попереднього користування; компенсації.

Відповідно до ч. 2 ст. 1108 Цивільного кодексу України ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного, майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» (у зв`язку із втратою попередньої справи) до суду з позовом 18.08.2015 був чинним ліцензійний договір № 1 від 01.01.2010, який надавав право ліцензіату звертатися до суду в інтересах прав володільця патенту, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Унікон» є належним позивачем у справі, а заявлений спосіб захисту порушеного права в тому числі шляхом встановлення факту використання винаходу (корисної моделі) є належним згідно ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

Відповідно до ч. 2 ст. 425 Цивільного-кодексу України майнові права інтелектуальної власності є чинними протягом строків, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Згідно абз. 7 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» строк дії деклараційного патенту на корисну модель становить 10 років від дати подання заявки до Установи.

Відповідно до ч. 4 ст. 465 Цивільного кодексу України строк чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель спливає через десять років від дати подання заявки на корисну модель в установленому законом порядку.

Заявка за патентом України № НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» u200908844 була подана 25.08.2009, отже строк строк чинності цього патенту закінчився 25.08.2019.

Згідно із публікацією від 25.09.2019 в Офіційному бюлетені «Промислова власність» № 18 за 2019 рік патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» припинив чинність 25.08.2019 у зв`язку із закінченням строку дії; відповідно до виписки з Державного реєстру патентів України на корисні моделі, виданої станом на 13.11.2019, власником патенту України № НОМЕР_1 на момент закінчення його чинності 25.08.2019 була фізична особа ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, термін дії ліцензійного договору № 2 від 31.12.2015 закінчився 25.08.2019 у зв`язку із закінченням 25.08.2019 строку чинності патенту України № НОМЕР_1, позивач з 25.08.2019 не є ліцензіатом, тому не має права в судовому порядку вимагати поновлення порушених прав власника нечинного патенту України НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 467 Цивільного кодексу України у разі припинення чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель об`єкти можуть вільно та безоплатно використовуватися будь-якою особою, за винятками, встановленими законом.

Таким чином, починаючи з 25.08.2019 позивач не має права забороняти будь-якій особі використання корисної моделі за нечинним патентом України № НОМЕР_1.

Викладене стало підставою для відмови судом першої інстанції в задоволенні первісного позову щодо заборони відповідачам за первісним позовом будь-якого використання у своїй діяльності порошкового дроту, захищеного патентом на корисну модель НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Апеляційні скарги не містять доводів та вимог в цій частині, тому відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів не надає оцінки рішенню суду в частині відмови в задоволенні первісного позову.

Згідно ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винаходу (корисній моделі) надається правова охорона, об`єктом якої є продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо). Обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі).

Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним. Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй. Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй. Будь-який продукт, процес виготовлення якого охороняється патентом, за відсутністю доказів протилежного вважається виготовленим із застосуванням цього процесу за умови виконання принаймні однієї з двох вимог: продукт, виготовлений із застосуванням процесу, що охороняється патентом, є новим; існують підстави вважати, що зазначений продукт виготовлено із застосуванням даного процесу і власник патенту не в змозі шляхом прийнятних зусиль визначити процес, що застосовувався при виготовленні цього продукту. В такому разі обов`язок доведення того, що процес виготовлення продукту, ідентичного тому, що виготовляється із застосуванням процесу, який охороняється патентом, відрізняється від останнього, покладається на особу, щодо якої є достатні підстави вважати, що вона порушує права власника патенту.

Патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом (ч.5 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»).

Позивач посилається на наявність фактів виготовлення Приватним підприємством - Фірмою «Дарьял», починаючи з 2009 року, пропонування до продажу та продажу порошкового дроту зі складом наповнювача, який повторює кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом на корисну модель № НОМЕР_1, при цьому і формула корисної моделі за патентом № 54880, на який посилається ПП-Фірма «Дарьял» як на підставу виготовлення порошкового дроту, також повторює кожну ознаку корисної моделі за патентом № НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 , а отже використання відповідачами корисної моделі за патентом № 54880 також відбувалося з порушенням прав за патентом № НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що листом Приватного підприємства - Фірми «Дарьял» вих. №772-1111 від 11.11.2011, який був направлений на адресу ТОВ «Торговий дім «Граніт», відповідач-2 за первісним позовом підтвердив факт виготовлення та неодноразової реалізації дроту з наповнювачем: алюміній (Аl)-60%; кальцій металевий (Са metal) - 23%; феротитан (FеТі70) - 17% для обробки ливарних сталей на ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод». У листі зазначено, що Приватне підприємство - Фірма «Дарьял» має патент на порошкову проволоку з наповненням Al+Ca+FeTi.

Листом № 803-3011 від 30.11.2011 Притне підприємство -Фірма «Дарьял» пропонувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Граніт» до реалізації порошковий дріт з наповнювачем АlСаFеТі 60x23x17.

Факт реалізації (продажу) вищевказаного продукту (порошкового дроту) відповідачем - 2 за первісним позовом Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Граніт» підтверджується, зокрема, копією видаткової накладної №-00000004 від 14.03.2012 року на суму 14 409,60 грн, копією товарно-транспортної накладної № 2 від 13.03.2012, копією Паспорту якості № 01/02-12 від 13.03.2012, в якому зазначено склад наповнювача порошкового дроту, та маркуванням на бухті дроту.

Відповідачем 1 за первісним позовом були надані суду письмові пояснення від 15.09.2015, в яких він зазначив, що 15.02.2012 придбав у ТОВ «Торговий дім «Граніт» на підставі видаткової накладної №00000004 від 14.03.2012 порошковий дріт діаметром 13 мм вагою 608 кг з наповнювачем з алюмінію, кальцію та феротитану у співвідношенні (алюміній - 60%, кальцій - 23%, феротитан 70 - 17%). Згідно з маркуванням на бухті дроту та паспорту якості зазначений дріт було виготовлено ПП-фірмою «Дарьял». Викладені обставини підтверджуються наданими первинними документами та, як правильно зазначено судом першої інстанції, відсутність довіреності № 7 від 14.03.2012 не спростовує отримання ТОВ «Доншахтоавтоматика» товару від ТОВ «Торговий дім «Граніт» за наявності належним чином оформленої видаткової накладної № 00000004 від 14.03.2012.

Приватне підприємство -Фірма «Дарьял» у своїх поясненнях від 07.02.2018, а також від 21.02.2018 визнало факт виготовлення та поставки ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» порошкового дроту на підставі технічних умов ТУ У 27.3-1:2010 строком введення 18.03.2010; змін № 1 ТУ У 27.3-1:2010 строком введення 15.02.2011; змін № 3 ТУ У 27.3-1:2010 строком введення 10.06.2014; ліцензії ПП-Фірми «Дарьял» від 01.11.2016 на використання корисної моделі за патентом України № 54880 «Дріт для позапічної обробки рідких металів»; патенту на корисну модель № 54880 «Дріт для позапічної обробки рідких металів».

У поясненнях № 40-21/284 від 10.09.2015 відповідачем-3 за первісним позовом підтверджено факт співпраці з Приватним підприємством-Фірмою «Дарьял» відповідно до договорів поставки товару № 0393-сн від 30.07.2009, № 0153-сн від 03.02.2010, № 0925-сн від 20.12.2010, № 0275-СН від 13.04.2012, № 0685-СН від 21.12.2012, № 0670-СН від 11.12.2013.

У додаткових поясненнях від 14.03.2018 відповідачем-2 за первісним позовом підтверджено факт виготовлення та продажу відповідачу-3 за первісним позовом порошкового дроту з наповнювачем алюміній, кальцій, титан та залізо, що здійснювалося протягом 2010, 2011, 2013, 2014, 2016 та 2017 років. Матеріали справи містять первинні документи постачання за видатковими накладними №333 від 05.08.2013, №575 від 08.02.2014, №519 від 01.12.2016, №1041 від 02.10.2017. Документи щодо постачання за 2010 - 2012 роки не надані у зв`язку з їх знищенням за закінченням терміну зберігання.

Судом першої інстанції при вирішення спору враховано висновок експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 120/16 від 15.09.2016 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі № 331/6402/15-ц за позовом ОСОБА_1 , що знаходиться в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Об`єктами дослідження за цією експертизою була корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 від 25.08.2009 «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також корисна модель за патентом України № 54880 від 31.05.2010. За результатами проведення експертизи зроблено висновок про те, що «у незалежному пункті формули корисної моделі «Дріт для позапічної обробки рідких металів» за патентом України № 54880 наявні усі суттєві ознаки незалежного пункту формули 1 корисної моделі «Порошковий дріт для ківшевої обробки» за патентом України № НОМЕР_1 (власник - ОСОБА_1 )».

Також враховано висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 1818 від 07.06.2018, яким встановлено:

« 1. У представлених на дослідження Змінах № 2 ТУ У 27.3-1:2010 від 18.03.2010 Дріт порошковий для обробки металургійних розплавів (таблиця 4а; компонентний наповнювач АІ+Са+FеТі (60:23:17) та у Змінах № 3 ТУ У 27.3-1:2010 від 18.03.2010 Дріт порошковий для обробки металургійних розплавів (таблиця 5; компонентний наповнювач Аl+Са+Ті+Fе) (60:23:12:5), розроблених ПП-фірмою «Дарьял», використані всі ознаки, що містяться у незалежному пункті формули корисної моделі за патентом № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованому 25.11.2009 у Державному Реєстрі патентів України на корисні моделі.

2. У порошковому дроті, з наповнювачем, до складу якого входить алюміній, кальцій та титановмісний матеріал, який було виготовлено ПП-фірмою «Дарьял» та поставлено на ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» згідно наступних наданих матеріалів, а саме:

- копій специфікацій 3-5 до договору поставки товару № 0153-сн від 03.02.2010;

- копій специфікацій 2-4 до договору поставки товару № 0925-сн від 20.12.2010;

- копій специфікацій 1-2 до договору поставки товару № 0275-СН від 13.04.2012;

- копій специфікації 1 до № 0685-СН від 21.12.2012;

- копій специфікації 1 до договору поставки товару № 0670-СН від 11.12.2013;

- копій специфікації 1 до договору поставки товару № 0102-СН від 10.11.2016;

- копій видаткової накладної № РН-0000333 від 05.08.2013, транспортної накладної № 05081 від 05.08.2013;

- копій видаткової накладної № РН-0000575 від 08.02.2014, транспортної накладної №08021 від 08.02.2014, паспорту якості № 18/02-14 від 08.02.2014;

- копій податкової накладної № 1041 від 02.10.2017, транспортної накладної № 02101 від 02.10.2017, сертифікату якості № 10/19-17 від 02.10.2017,

використано кожну ознаку корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули корисної моделі за патентом № НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованому 25.11.2009 у Державному Реєстрі патентів України на корисні моделі у редакції патенту до 10.03.2016 та після 10.03.2016.

3. У незалежному пункті формули корисної моделі «Дріт для позапічної обробки рідких металів» за патентом України № 54880 наявні всі суттєві ознаки незалежного пункту формули корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_1 у редакції після 10.03.2016».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Судом першої інстанції встановлено, що у висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 1818 від 07.06.2018 міститься посилання на те, що експерта Лушникова Т.М. попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Отже, з урахуванням попередження експерта про кримінальну відповідальність та питань, на які експертом було надано відповідь, місцевим господарським судом визнано цей висновок належним доказом у справі, на підставі якого можна встановити обставини, що входять в предмет доказування, зокрема щодо використання корисної моделі, захищеної патентом України № НОМЕР_1 відповідачами 2 та 3.

Судом також зазначено, що питання про наявність підстав для відводу експерта Лушникової Т.М., яка підготувала висновок № 1818 від 07.06.2018 Донецького НДІСЕ, вже неодноразово розглядалося судом під час призначення експертиз у справі № 905/1492/15 та підстави для відводу судом не встановлені; питання щодо відібрання зразків порошкового дроту також досліджувалось судом та відображено в ухвалі суду від 13.02.2020 по даній справі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2020 у справі №905/1492/15 призначено судову металознавчу експертизу.

Згідно висновку Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №745 від 30.09.2021:

« 1.1. Наповнювач порошкового дроту, який було виготовлено Приватним підприємством-Фірмою «Дарьял» та зберігається у Товариства з обмеженою відповідальністю «Доншахтоавтоматика», в своєму складі має залізо, алюміній, титановмісний елемент - феротитан, мідь та сполуку Са(ОН)2.

1.2. Відсоткове співвідношення усереднених вагових замірів основних елементів порошкового наповнювача, а саме, алюмінію АІ, кальцію Са металевого, феротитану FеТі70, заліза Fе відповідно є: алюміній 60,0%; феротитан 14,8%; кальцій (металічний) 22%; мідь 0,7%; залізо 2,5%.

2. Відомості про склад наповнювача порошкового дроту, зазначені Приватним підприємством-Фірмою «Дарьял» в паспорті якості № 01/02-12 від 13.03.2012 в межах похибки вимірювань відповідають фактичному складу порошкового дроту, який було виготовлено Приватним підприємством-Фірмою «Дарьял» та який зберігається у Товариства з обмеженою відповідальністю «Доншахтоавтоматика».

У листі Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної Академії Наук України від 23.04.2020 № 01-11-35-205, яким надано відповіді на питання щодо розуміння понять «титаномісткий матеріал» зазначено, що:

- механічну суміш титану і заліза можна вважати титаномістким матеріалом;

- у сталевій оболонці суміш заліза і титану та феротитану (за патентом № НОМЕР_1) будуть давати один і той самий технічний результат при рівних умовах;

- в порошковому дроті, що містить 17% FеТі 70, буде 11,9 +/- 0,35% титану за ДСТУ4761-91.

Також, матеріалах справи містять докази на підтвердження відповідності патенту № НОМЕР_1 умовам патентоздатності (новизна та промислова придатність), зокрема:

- висновок № 6205 судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності по цивільній справі № 331/6402/15-ц за позовом ОСОБА_1 від 06.03.2017, складений Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, яким встановлено, що корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 від 25.08.2009 відповідає умові патентоздатності «новизна»;

- висновок експертизи щодо умов патентоздатності, складений Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» від 06.09.2016 № 18120/ЗУ/16, в якому встановлено, що корисна модель за патентом України на корисну модель № НОМЕР_1 в обсязі формули, опублікованої 10.03.2016 року, відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч. 2 ст. 7 Закону, а саме: за пунктами 1,2 формули є промислово придатною та новою;

- висновок експертного дослідження № 139/17-27 від 11.09.2017 Кропивницького відділення Київського НДІСЕ, яким встановлено, що змінена формула корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 відповідає умові патентоздатності «новизна» відносно Європейського патенту № ЕР 0 530 560 АІ.

За патентно-правовою системою охорони захист прав інтелектуальної власності надається проти будь-якого несанкціонованого використання іншою особою об`єкта права інтелектуальної власності, зокрема промислового зразка, корисної моделі, винаходу (крім передбачених законом випадків вільного використання чужих охоронюваних об`єктів) незалежно від того, чи був цей охоронюваний зразок, корисна модель, винахід свідомо використаний іншою особою або ці об`єкти були створені іншою особою в результаті її власної творчої діяльності, але вже після публікації відомостей про видачу відповідного патенту про їх охорону. Тому будь-яке несанкціоноване використання прав інтелектуальної власності на зазначені об`єкти іншими особами є встановленим фактом позадоговірного порушення патентних прав, яке відповідно до закону не доводиться при розгляді справи.

З огляду на викладене судом першої інстанції правильно встановлений факт неправомірного використання ПП-фірмою «Дарьял», Товариством з обмеженою відповідальністю «Доншахтоавтоматика», Публічним акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» корисної моделі, захищеної патентом України № НОМЕР_1 протягом 2009 - 2014, 2016-2017 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Так, ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Єдиною підставою за зустрічним позовом для визнання недійсним ліцензійного договору №2 від 31.12.2015 Приватне підприємство -Фірма «Дарьял» вказує ту обставину, що ліцензійний договір з обох боків підписано однією особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 92 Цивільного кодексу України також передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ліцензійний договір № 2 від 31.12.2015 укладений між фізичною особою ОСОБА_1 ( власником патенту № НОМЕР_1) з одного боку та юридичною особою (ТОВ «Фірмою «Унікон»), від імені якої діяв ОСОБА_1 як директор та єдина посадова особа позивача згідно штатного розпису станом на грудень 2015 року.

Протоколом № 7.15 позачергових зборів учасників ТОВ «Фірма «Унікон» від 21.12.2015 зборами учасників було окремо уповноважено ОСОБА_1 на укладення та підписання від імені товариства ліцензійного договору на право використання корисної моделі за патентом № НОМЕР_1 з автором патенту ОСОБА_1

В ході судового розгляду ПП-Фірмою «Дарьял» не було доведено те, що при підписанні ліцензійного договору № 2 від 31.12.2015 від імені ТОВ «Фірми «Унікон» ОСОБА_1 діяв не в інтересах юридичної особи.

Сам факт підписання оспорюваного договору з обох сторін ОСОБА_1 не свідчить про його невідповідність вимогам законодавства.

Пунктом 7 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» встановлено, що власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) на підставі ліцензійного договору. Отже, чинним законодавством не передбачено можливості автора надання будь-яких інших документів - дозволів на використання корисної моделі, а виключно через укладений ліцензійний договір.

Обставина укладення спірного договору на строк, що перевищує термін дії патенту, не є підставою для визнання ліцензійного договору № 2 від 31.12.2015 недійсним з огляду на положення ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України, відповідно до якої ліцензійний договір, що містить умову про строк його дії, який перевищує строк чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності, вважається укладеним на строк, що дорівнює строкові дії відповідного майнового права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

За змістом ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 " Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" та Приватного підприємства Фірми "Дарьял" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі №905/1492/15 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційних скарг покласти на апелянтів - Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" та Приватне підприємство Фірму "Дарьял".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова, у зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці, складена 26.06.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус