ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4672/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Нестеченко Д.С., адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 (суддя Юзіков С.Г., м. Дніпро, повний текст якого підписаний 14.02.2023) у справі №904/4672/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТХИМТРЕЙД" (ідентифікаційний код 40951167, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд.2, корпус в-5, кімн.8)

про стягнення завданих збитків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" (далі - Відповідач) про стягнення завданих збитків в розмірі 76 658,72грн., з яких: 59 675,81грн. - сума завданих збитків, 15 276,01грн. - сума збитків від інфляції, 1 706,90грн. - 3% річних та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2020 сторони уклали Договір №07-20КР оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Панікахи, буд.2. Відповідно до п. 3 розділу 4 Договору оплата комунальних послуг, а саме: електроенергії за орендований комплекс приміщень проводиться Орендарем окремо, згідно рахунків, виставлених Орендодавцем згідно додатку №3 до цього договору та оплачується до 5 числа місяця за попередній місяць.

У вересні 2021 року Позивач продав приміщення, яке було предметом Договору від 01.07.2020. ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" став власником вищевказаного приміщення на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2021. Відповідно до письмової вимоги № 14-кр від 01.09.2021 Договір від 01.07.2020 розірвано 01.10.2021.

13.10.2021 ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" та ТОВ "РИМ 2000" уклали Договір оренди нежитлових приміщень №13/10, згідно якого ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" передав в оренду ТОВ «РИМ 2000» нежитлові приміщення в корпусі В, літ В-5, загальною площею 686,65 м2 за адресою м. Дніпро вул. Панікахи, 2. Відповідач користувався нежитловим приміщенням протягом жовтня-листопада 2021 року та користувався електричною енергією в орендованому приміщенні. ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" не має жодного відношення до постачання електроенергії до спірних нежитлових приміщень, оскільки останнім не придбані згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2021 відповідні мережі, розпорядником яких залишається Позивач. Проте, Відповідачем в повному обсязі компенсовано вартість електричної енергії за жовтень 2021 року в сумі 42 916,07 грн. Дії Відповідача щодо використання електричної енергії та подальшої відмови від її компенсації мають всі ознаки недобросовісної поведінки у господарських відносинах, що призвело до завдання збитків Позивачеві в розмірі 59 675,81 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати у справі зі сплати судового збору покладені на Позивача.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК", в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, нез`ясування обставин справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог; судові витрати, в тому числі на правничу допомогу покласти на відповідача.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що схема використання електроенергії в нежитлових приміщеннях за адресою місто Дніпро вул. Панікахи, 2, є наступною:

- Постачальником електроенергії є ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», які постачають електроенергію Приватному акціонерному товариству «Науково-виробниче підприємство «Орбіта». Постачання електроенергії відбувається на підставі Договору про постачання електричної енергії від 01 січня 2019 року;

- Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» у свою чергу уклало з ТОВ « Проектно-виробниче підприємство «КРОК» Договір про послуги з обслуговування електрообладнання від 01.04.2019, згідно умов якого постачає ТОВ «Проектно-виробниче підприємство «КРОК» електричну енергію та має право на компенсацію її вартості.

Незважаючи на факт розірвання Договору оренди з 01.10.2021, між Позивачем та Відповідачем було досягнуто домовленість щодо компенсації вартості використаної Відповідачем електричної енергії.

Відповідачем в повному обсязі було компенсовано вартість використаної ним електричної енергії за жовтень 2021 року у сумі 42916.07 грн.

У даному випадкові після досягнення домовленості на короткостроковий період (два місяці) та отримавши компенсацію за використану за жовтень Відповідачем електричну енергію, Позивач розумно та обґрунтовано покладався на компенсацію використаної Відповідачем електричної енергії, за яку самим Позивачем було сплачено у повному обсязі.

Висновок господарського суду про те, що предметом укладеного між ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» та ТОВ «Проектно-виробниче підприємство «КРОК» Договору про послуги з обслуговування електрообладнання від 01.04.2019 № 17ОЕ-12 є саме обслуговування електрообладнання, а не постачання, передача, розподіл електроенергії, відтак, з наданого договору не вбачається підстав для сплати (компенсації) Позивачем на користь ПрАТ "Науково-виробниче підприємство "Орбіта" вартості електроенергії спожитої Позивачем (користувачами спірного приміщення), суперечать фактичним обставинам справи, оскільки цей Договір прямо передбачає обов`язок Позивача сплачувати за використану електричну енергію. Так, відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується забезпечити обслуговування електрообладнання, через яке передається електрична енергія в межах величини, які дозволені Замовнику Постачальником до використання, а Замовник - своєчасно компенсувати частину витрат Виконавця (відповідно до обсягу вжитої електроенергії по точках підключення) по обслуговуванню електрообладнання через яке передається електрична енергія в дозволених Замовнику межах.

Позиція Відповідача, яка зводиться до того, що Відповідач мав право користуватися електроенергією та не сплачувати за її використання, зважаючи на відсутність Договору між сторонами, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечив, вважає рішення законним і обґрунтованим, таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, вказує, що з моменту розірвання Договору №07-20КР від 01.07.2020 також припинилась дія додатків до нього, в тому числі, додатку №3 до цього договору, яким передбачений обов`язок Відповідача здійснювати відшкодування сплати за спожиту електроенергію, її втрат в мережах та частини витрат на утримання електричних мереж власника мереж. Адже, додаток №3 є невід`ємною частиною Договору №07-20КР від 01.07.2020, розірваного з 01.10.2021, та не може існувати окремо від договору.

Між сторонами не була укладена інша письмова угода про здійснення Відповідачем на користь Позивача оплат за спожиту електроенергію, її втрат в мережах та частини витрат на утримання електричних мереж власника мереж в листопаді 2021 року.

Таким чином, саме відповідно до письмової вимоги вих. №14-КР від 01.09.2021, за ініціативи Позивача, з 01.10.2021 Договір №07-20КР від 01.07.2020 оренди нежитлового приміщення було розірвано.

Посилання Позивача як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі, на якісь домовленості в усній формі не відповідають дійсності, так як будь-які усні домовленості між Позивачем та Відповідачем апріорі відсутні, в тому числі і на Постачання електричної енергії.

У зв`язку з розірванням договору оренди за ініціативи Позивача - ТОВ «ПВП «Крок», 13 жовтня 2021 року Відповідач - ТОВ «РИМ 2000» був вимушений укласти Договір №13/10 оренди нежитлових приміщень уже з новим власником тих самих приміщень, які знаходились за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд.2, але які на той час перейшли у власність до ТОВ «Оптхимтрейд».

У відповідності до умов Договору №13/10 оренди нежитлових (тих самих) приміщень, укладеного між ТОВ «РИМ 2000» та новим власником - ТОВ «Оптхимтрейд», Орендарем новому власнику була сплачена орендна плата за жовтень-листопад 2021 року, про що свідчать платіжні доручення: №9769 від 28 жовтня 2021 року та №9810 від 10 листопада 2021 року.

Зазначає, що 12 листопада 2021 року в рахунок компенсації електроенергії, послуг КПП та водозабезпечення у жовтні 2021 року Відповідач -ТОВ «РИМ 2000» помилково оплатив рахунки позивача - ТОВ «ПВП «Крок» СФ-0001616 від 31.10.2021 та №СФ- 0001675 від 01.11.20221, відповідно: 42 916, 07 грн. та 1972. 21 грн., а всього разом 44888. 28 грн., про що свідчать платіжні доручення: № 9813 від 12 листопада 2021 року та №9814 від 12 листопада 2021 року.

У зв`язку з чим 21.02.2022 за вих. №4 на адресу Позивача - ТОВ «НВП «Крок» Відповідачем - ТОВ «РИМ 2000» направлена письмова вимога: терміново, але не більше семи днів з дня отримання цієї вимоги, повернути ТОВ «РИМ 2000» помилково сплачені кошти за компенсацію електроенергії, послуги КПП та водозабезпечення у жовтні 2021 року в розмірі 44888, 28 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Дармін М.О., Антонік С.Г.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 09.03.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/4672/22 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

15.03.2023 матеріали справи №904/4672/22 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2023 (колегія суддів: головуючий-доповідач - Іванов О.Г., судді - Дармін М.О., Антонік С.Г) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/4672/22; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 10.04.2023.

В судовому засіданні 10.04.2023 оголошено перерву до 15.05.2023.

Ухвалою суду від 15.05.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТХИМТРЕЙД», розгляд справи призначено в судовому засіданні на 14.06.2023.

13.06.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/4672/22 у зв`язку відпусткою судді Дарміна М.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023, справу №904/4672/22 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Антонік С.Г. та ухвалою суду від цієї ж дати справу прийнято до провадження вказаним складом суду.

В судовому засіданні 14.06.2023 Центральним апеляційним господарським судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях 15.05.2023, 14.06.2023, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.04.2019 ПрАТ "Науково-виробниче підприємство "Орбіта" (Виконавець) та ТОВ "ПВП "Крок" (Замовник) уклали Договір про послуги з обслуговування електрообладнання № 17ОЕ-12 (далі Договір № 17ОЕ-12), за п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується забезпечити обслуговування електрообладнання через яке передається електрична енергія в межах величини, які дозволені Замовнику Постачальником до використання, а Замовник - своєчасно компенсувати частину витрат Виконавця (відповідно до обсягу вжитої електроенергії по точках підключення) по обслуговуванню електрообладнання через яке передає електрична енергія в дозволених Замовнику межах.

Згідно з п. 2.1., 2.2 Договору № 17ОЕ-12 Виконавець зобов`язаний забезпечувати технічну справність обладнання для передачі Замовнику електричної енергії і потужності в межах щомісячного лімітного повідомлення Постачальника електричної енергії на ІІ класі напруги (ступінь напруги 0,4 КВ) шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності. Забезпечувати на межі балансової належності електромереж стан обладнання, який підтримує параметри якості електроенергії та узгоджений рівень надійності електропостачання відповідно до категорії струмоприймачів Замовника згідно з ПУЕ.

Відповідно до п. 4.1. Договору № 17ОЕ-12 Замовник зобов`язаний здійснювати відшкодування витрат за обслуговування електрообладнання яке використовується у технологічних мережах Виконавця за розрахунковий період. Розрахунок витрат за обслуговування електрообладнання Виконавця здійснюється згідно з Додатками № 1, №2 до цього Договору.

Плата за обслуговування електрообладнання, яке використовується у технологічних мережах Виконавця вноситься Замовником на підставі Акту/рахунка, одержаного від Виконавця. Тривалість періоду оплати отриманого рахунка становить 5 днів, але не пізніше 10 дня місяця, наступного за розрахунковий.

01.07.2020 сторони уклали Договір оренди нежитлового приміщення № 07-20КР (далі Договір № 07-20КР), за п. 1.1. якого Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач) приймає в сплатне тимчасове користування наступне нежиле приміщення - Комплекс приміщень першого поверху корпусу 12, загальною площею 727,75 кв.м (далі за текстом - "Об`єкт оренди"), за адресою - м. Дніпро, вул. Панікахи, №2.

Оплата комунальних послуг, а саме: електроенергії за орендований комплекс приміщень проводяться Орендарем окремо, згідно рахунків, виставлених Орендодавцем згідно додатку №3 до цього Договору та оплачується до 5 числа місяця за попередній місяць (п. 3 роз. 4 Договору № 07-20КР).

Повернення орендованого об`єкта Орендодавцеві здійснюється двосторонньою комісією, що складається з представників сторін. Об`єкт оренди вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання (п. 1, 4 роз. 8 Договору № 07-20КР).

Кожна зі Сторін має право на дострокове розірвання Договору до настання кінцевої дати з повідомленням другої сторони не менш, ніж за 30 днів до строку розірвання. Звірення за Договором і взаєморозрахунки повинні бути проведені в 30-денний термін. У противному разі Договір вважати нерозірваним.

Вся переписка між Орендодавцем і Орендарем по суті даного Договору, всі додаткові угоди і додатки до цього Договору складають його невід`ємну частину (п. 7 роз. 12 Договору № 07-20КР).

Термін дії Договору установлюється: початок - 01.07.2020, кінець - 01.07.2021 (п. 13.1. роз. 13 Договору № 07-20КР).

Відповідно до Акту здачі - приймання до Договору № 07-20КР Орендодавець передав, а Орендар прийняв об`єкт оренди, що складається з комплексу приміщень першого поверху 12 корпус, загальною площею 727,75кв.м, розташованого за адресою - м. Дніпро, вул. Панікахи, №2.

В додатку №3 до Договору № 07-20КР зазначено, що на підставі даного додатку до Договору № 07-20КР Орендодавець здійснює передачу електроенергії в обсягах заявлених Орендарем на рік, а Орендар здійснює відшкодування сплати за спожиту електроенергію, її втрат в мережах та частини витрат на утримання електричних мереж власника мереж (Орендодавця).

Відповідно до пунктів 1-4 додатку №3 до Договору № 07-20КР Орендодавець та Орендар узгодили дозволену потужність - 15 кВт; щомісячний заявлений ліміт споживання електроенергії - 7000 кВт х час. При будь-яких збільшеннях дозволеної потужності та щомісячного ліміту електроенергії Орендар повинен повідомляти в письмовій формі Орендодавця не менш чим за 45 днів. Після розгляду можливості збільшення ліміту електроенергії, Орендар одержує технічні умови і виконує їх.

Місце установки, номер розрахункового вузла(ів) обліку №0169095; №0169729.

Межа експлуатаційної відповідальності визначається на нижніх клемах електролічильника.

Орендар несе відповідальність за пожежну безпеку, будь-які аварійні ситуації та нещасні випадки, технічний стан електрообладнання (розетки, світильники та ін.) та електромереж згідно з вищезазначеним розмежуванням експлуатаційної відповідальності.

Орендодавець забезпечує електропостачання приміщень, які використовуються Орендарем на рівні III категорії електроприймачів, а саме:

- при аваріях в мережах або за вимогою ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" напруга може бути припинена без попередження до усунення аварійної ситуації;

- напруга може бути подана без попередження у будь-який момент часу;

- при ремонтних або планових роботах в електромережах Орендодавця відключення електроенергії проводиться за об`явою (або по телефону) за добу до початку робіт.

Підпунктом 5.6 п. 5 додатку №3 до Договору № 07-20КР передбачений обов`язок Орендаря сплачувати щомісячно на підставі рахунку Орендодавця:

- за тарифом ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" - вартість спожитої активної електроенергії згідно вузла(ів) обліку (п.2), та (або) у разі його відсутності - згідно п.1 цього Додатку за щомісячним лімітом споживання електроенергії та вартість втрат активної електроенергії в електричних мережах згідно з "Порядком відшкодування втрат ...";

- за фактичними розрахунками - вартість експлуатаційних витрат Орендодавця на утримання електромереж.

Листом №14-КР від 01.09.2021 Позивач повідомив Відповідачеві про розірвання з 01.10.2021 Договору №07-20КР від 01.07.2020 (з додатками) та просив провести необхідні для розірвання договору дії.

В листі-відповіді №39 від 13.09.2021 Відповідач вказав про неможливість розірвання договору з 01.10.2021 та повідомив, що звільнить орендовані приміщення орієнтовно 01.12.2021.

У відповідь на лист Відповідача №39 від 13.09.2021 Позивач в додатковому листі до №14-КР від 01.09.2021 вказав про розірвання Договору оренди з 01.10.2021 та продовження дії додатків до Договору до 01.12.2021.

В листі №19-КР від 01.09.2021 Позивач вказав про направлення на адресу Відповідача акту здачі-прийому приміщень першого поверху корпусу 12 від 01.10.2021 з проханням узгодити та повернути один примірник Позивачеві. В цьому листі Позивач просив Відповідача сплачувати рахунки за користування комунальними послугами ТОВ "ПВП "Крок" згідно з виставленими актами виконання робіт та рахунками до моменту фактичного виїзду з приміщень першого поверху.

13.10.2021 ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" та ТОВ "РИМ 2000" уклали Договір № 13/10 оренди нежитлового приміщення (Договір № 13/10), за п. 1.1. якого Орендодавець (ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД") передає, а Орендар (ТОВ "РИМ 2000") приймає в строкове платне користування розташовані в нежитловій будівлі нежитлові приміщення корпусу В літ В-5 загальною площею 686,65 м2, які розташовані на першому поверсі будівлі за адресою: м.Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2 (далі - Об`єкт оренди), для використання як офісні приміщення з метою здійснення підприємницької діяльності.

Об`єкт оренди належить Орендодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2021, посвідченого приватним нотаріусом Бунякіною О.В. та зареєстровано у реєстрі за № 1751 (п. 1.3. Договору № 13/10).

Ціна оренди одиниці виміру площі за місяць є договірною (далі - Ціна оренди). Загальна сума орендної плати за місяць розрахована на основі Ціни оренди (далі - Орендна плата).

Ціна оренди та розрахована на її основі загальна сума орендної плати за місяць (далі - Орендний платіж) встановлюється оформленим Сторонами "Протоколом узгодження Ціни оренди та розміру Орендної плати (п. 2.1. Договору № 13/10).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 жовтня 2021 року (п. 8.1. Договору № 13/10).

Зміни та доповнення до Договору оформлюється письмово додатковою угодою (п.8.4. Договору № 13/10).

Відповідно до Акту прийому-передачі приміщень від 13.10.2021 ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" передав, а Відповідач прийняв в орендне користування нежитлові приміщення корпусу В літ В-5 на першому поверсі, що є предметом оренди.

Листами № 02/40 від 02.11.2022 ПрАТ "НВП "ОРБІТА" повідомило, що підтверджує оплату компенсації "Замовником" (ТОВ ПВП "Крок") за Договором № 17ОЕ-11 у жовтні 2021 року на суму 86 313,74 грн. та листопаді 2021 року на суму 140 551,84 грн. за користування електроенергією за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 2, у корпусах 8, 10, 12 та 13 в обсязі 19 162 кВт/год в жовтні 2021 року та 29845,0 кВт/год в листопаді 2021 року. У тому числі, згідно реєстрів у корпусі 12 - Орендар (ТОВ "РИМ 2000"), що користувався нежитловим приміщенням (Комплекс приміщень першого поверху корпусу 12 загальною площею 708,65 кв.м) за Договором № 02-21КР від 01.01.2021 використовував електроенергію на суму 42 916,07 грн. в жовтні 2021 року та 59 675,81 грн. в листопаді 2021 року.

У зв`язку з цим Позивач виставив Відповідачеві рахунки № СФ-0001616 від 31.10.2021 на суму 42 916,07 грн. та № СФ-0001681 від 01.12.2021 на суму 59675,81 грн. за компенсацію за використану електроенергію та компенсацію за обслуговування електричних мереж.

За даними Позивача, Відповідач компенсував вартість електричної енергії за жовтень 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 9813 від 12.11.2021 на суму 42 916,07 грн., однак листом № 4 від 21.02.2022 останній повідомив Позивачеві, що помилково оплатив рахунки в компенсацію електроенергії, у зв`язку з чим просить терміново, але не більше семи днів з дня отримання цієї вимоги, повернути ТОВ "РИМ 2000" помилково сплачені кошти.

За листопад 2021 рік Відповідач рахунок не оплатив.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив з того, що укладений між сторонами Договір оренди нежитлового приміщення № 07-20КР від 01.07.2020 припинив свою дію 01.10.2021 шляхом розірвання. Тому, з моменту розірвання Договору №07-20КР також припинилась дія додатків до нього, в тому числі додатку №3 до цього договору, яким передбачений обов`язок Відповідача здійснювати відшкодування сплати за спожиту електроенергію, її втрат в мережах та частини витрат на утримання електричних мереж власника мереж. Адже додаток №3 є невід`ємною частиною договору №07-20КР від 01.07.2020, розірваного з 01.10.2021, та не може існувати окремо від договору. Даний факт зазначений у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2022 у справі № 904/2130/22.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що Позивач не довів належними доказами спричинення йому Відповідачем заявлених у позові збитків, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів лише частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України регламентовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виконавцями і управителями, споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VІІІ.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

В розумінні термінів, визначених статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.п.1, 5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За приписами ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст.10 Закону).

Згідно зі ст.12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуги;

6) порядок оплати послуги;

7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст.17 Закону комерційний облік комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії у багатоквартирному будинку здійснюється встановленими в житлових і нежитлових приміщеннях споживачів вузлами обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, та праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, відповідає визначений статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача (співвласника) оплачувати житлово-комунальні послуги (зокрема послуги з постачання та розподілу електричної енергії) у строки, встановлені договором або законом, то колегія суддів вважає, що у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність договору, такі заперечення не повинні братися до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі N 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі N 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі N 904/2238/17, від 16.10.2018 у справі N 904/7377/17, від 21.04.2020 у справі №910/7968/19.

Отже, навіть за відсутності договору, втім, з належним підтвердженням матеріалами справи факту надання послуг споживачу, останній не звільняється від оплати таких послуг.

Тому у справах щодо стягнення заборгованості з оплати наданих комунальних послуг до предмету доказування входить: чи є надання комунальної послуги договірним/позадоговірним, фактичний обсяг спожитої послуги та її вартість, строк настання оплати, а у справах щодо відшкодування вартості наданих послуг (частини послуг), також додатково, що відповідна послуга є оплаченою споживачем.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що укладений між сторонами Договір оренди нежитлового приміщення № 07-20КР від 01.07.2020 припинив свою дію 01.10.2021 шляхом розірвання. Тому, з моменту розірвання Договору №07-20КР також припинилась дія додатків до нього, в тому числі додатку №3 до цього договору, яким передбачений обов`язок Відповідача здійснювати відшкодування сплати за спожиту електроенергію, її втрат в мережах та частини витрат на утримання електричних мереж власника мереж. Адже, додаток №3 є невід`ємною частиною договору №07-20КР від 01.07.2020, розірваного з 01.10.2021, та не може існувати окремо від договору. Даний факт зазначений у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2022 у справі № 904/2130/22.

Втім, матеріали справи не містять акт повернення спірного орендованого приміщення від Відповідача Позивачу.

Матеріалами справи підтверджено, та сторонами не заперечується і не оскаржується, що Відповідач користувався нежитловим приміщенням корпусу В літ В-5 загальною площею 686,65 м2, яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, протягом жовтня-листопада 2021 року, а потім в грудні 2021 року договір оренди між ТОВ «ОПТХИМТРЕЙД» та Відповідачем було розірвано та Відповідач покинув означене приміщення.

Також сторонами визнається, що протягом жовтня - листопада 2021 року Відповідач користувався електричною енергією в орендованому ним у ТОВ «ОПТХИМТРЕЙД» приміщенні.

Проте, новий власник приміщення - ТОВ «ОПТХИМТРЕЙД» не має жодного відношення до постачання електроенергії до вищевказаних нежитлових приміщень, оскільки ТОВ «ОПТХИМТРЕЙД» не були придбані згідно купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2021 відповідні мережі, розпорядником яких залишається ТОВ «Проектно-виробниче підприємство «КРОК».

Вищезазначені факти визнаються ТОВ «РИМ 2000», ТОВ «Проектно-виробниче підприємство «КРОК» та ТОВ «ОПТХИМТРЕЙД», тому, відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.

Також, як Позивач, так і Відповідач визнають, що Відповідач займав одне і теж саме приміщення, як за Договором оренди № 07-20КР, так і за Договором оренди нежитлових приміщень № 13/10 від 13.10.2021. Зміни в площі приміщення обумовлені тим, що перед укладанням договору купівлі-продажу приміщення проводилася його інвентаризація, повторно перемірювалися, площі вносилися до технічного паспорту та відповідного містобудівного реєстру.

Взагалі схема використання електроенергії в нежитлових приміщеннях за адресою місто Дніпро вул. Панікахи, 2 є наступною:

- Постачальником електроенергії є ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», які постачають електроенергію Приватному акціонерному товариству «Науково-виробниче підприємство «Орбіта». Постачання електроенергії відбувається на підставі Договору про постачання електричної енергії від 01 січня 2019 року;

- Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» у свою чергу уклало з ТОВ « Проектно-виробниче підприємство «КРОК» Договір про послуги з обслуговування електрообладнання від 01.04.2019, згідно умов якого постачає ТОВ «Проектно-виробниче підприємство «КРОК» електричну енергію та має право на компенсацію її вартості.

Висновок господарського суду про те, що предметом укладеного між ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Орбіта» та ТОВ «Проектно-виробниче підприємство «КРОК» Договору про послуги з обслуговування електрообладнання від 01.04.2019 № 17ОЕ-12 є саме обслуговування електрообладнання, а не постачання, передача, розподіл електроенергії; з наданого договору не вбачається підстав для сплати (компенсації) Позивачем на користь ПрАТ "Науково-виробниче підприємство "Орбіта" вартості електроенергії спожитої Позивачем (користувачами спірного приміщення), суперечать фактичним обставинам справи, оскільки цей Договір прямо передбачає обов`язок Позивача сплачувати за використану електричну енергію. Так, відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується забезпечити обслуговування електрообладнання, через яке передається електрична енергія в межах величини, які дозволені Замовнику Постачальником до використання, а Замовник - своєчасно компенсувати частину витрат Виконавця (відповідно до обсягу вжитої електроенергії по точках підключення) по обслуговуванню електрообладнання через яке передається електрична енергія в дозволених Замовнику межах.

Факт того, що електроенергія обліковувалася вузлами обліку № 0169095 та № 0169729, за обслуговування яких та за споживання якої (електроенергії) Позивач просить стягнути збитки, підтверджений Додатком до Договору № 07-20КР, який підписаний Відповідачем, та в якому прямо про це зазначається. Тому, немає жодних причин вважати, що після припинення цього договору в період з 01.10.2021 по 01.12.2021 розташування вузлів обліку № 0169095 та № 0169729 чи схема електропостачання змінювалася.

Більш того, суд повністю проігнорував листи № 02/40 від 02.11.2022 ПрАТ "Науково-виробниче підприємство "ОРБІТА" про те, що наведеними лічильниками зафіксовано обсяги споживання Відповідачем електроенергії у спірний період. А також лист власника приміщення в період з 01.10.2021 по 01.12.2021 ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД", в якому зазначено про використання електричної енергії Відповідачем саме зі спірних вузлів обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що на той час, коли діяв Договір оренди від 01 липня 2020 року Відповідач здійснював відшкодування сплати за спожиту електроенергію.

Проте, коли у зв`язку із зміною власника нежитлових приміщень з 13 жовтня 2021 року між ТОВ «ОПТХИМТРЕЙД» (як новим власником) та ТОВ «РИМ 2000» було укладено Договір оренди нежитлових приміщень №1340, то у цьому Договорі сторонами не було врегульоване питання щодо відшкодування сплати за спожиту електроенергію.

Тому, з урахуванням встановлених обставин цієї справи щодо припинення шляхом розірвання 01.10.2021 Договору оренди нежитлового приміщення № 07-20КР від 01.07.2020, відповідно до додатку №3 якого Відповідач здійснював відшкодування сплати за спожиту електроенергію, при цьому компенсація орендарем (Відповідачем) орендодавцю (Позивачу) плати за спожиту активну електроенергію не входила до орендної плати, є слушними доводи заявника апеляційної скарги, що обов`язок ТОВ "РИМ 2000" з перерахування плати за користування майном (в порядку виконання зобов`язань за Договором оренди № 13/10 від 13.10.2021, укладеним між ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" та ТОВ "РИМ 2000") не виключає його обов`язок зі сплати коштів за спожиту активну електроенергію, оскільки оплата за спожиті комунальні послуги, зокрема, електроенергію, не входить до орендної плати, так як домовленість між ТОВ "ОПТХИМТРЕЙД" та ТОВ "РИМ 2000" у Договорі оренди № 13/10 про даний факт відсутня.

Через наведене не приймаються доводи Відповідача щодо безпідставності заявлених позовних вимог, з огляду на припинення шляхом розірвання 01.10.2021 Договору оренди нежитлового приміщення № 07-20КР від 01.07.2020 стосовно компенсації Відповідачем плати за спожиту активну електроенергію, оскільки цей обов`язок споживача (орендаря) оплачувати житлово-комунальні послуги (зокрема послуги з постачання та розподілу електричної енергії) виник в даному випадку у період протягом жовтня - листопада 2021 року на підставі закону.

Листами № 02/40 від 02.11.2022 ПрАТ "НВП "ОРБІТА" повідомило, що підтверджує оплату компенсації "Замовником" (ТОВ ПВП "Крок") за Договором № 17ОЕ-11 у жовтні 2021 року на суму 86 313,74 грн. та листопаді 2021 року на суму 140 551,84 грн. за користування електроенергією за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 2, у корпусах 8, 10, 12 та 13 в обсязі 19 162 кВт/год в жовтні 2021 року та 29845,0 кВт/год в листопаді 2021 року. У тому числі, згідно реєстрів у корпусі 12 - Орендар (ТОВ "РИМ 2000"), що користувався нежитловим приміщенням (Комплекс приміщень першого поверху корпусу 12 загальною площею 708,65 кв.м) за Договором № 02-21КР від 01.01.2021 використовував електроенергію на суму 42 916,07 грн. в жовтні 2021 року та 59 675,81 грн. в листопаді 2021 року.

У зв`язку з цим Позивач виставив Відповідачеві рахунки № СФ-0001616 від 31.10.2021 на суму 42 916,07 грн. та № СФ-0001681 від 01.12.2021 на суму 59 675,81 грн. за компенсацію за використану електроенергію та компенсацію за обслуговування електричних мереж.

Відповідач у жодній заяві по суті не заперечує обсяг та вартість спожитої ним протягом жовтня - листопада 2021 року електроенергії.

Більш того, Відповідач компенсував вартість електричної енергії за жовтень 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 9813 від 12.11.2021 на суму 42 916,07 грн.

На підставі викладеного, на момент звернення Позивача із позовом були наявні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" 59 675,81 грн. основної заборгованості із відшкодування сплати за спожиту електроенергію, яка виникла в силу вимог закону.

Звертаючись до суду з позовом Позивач у якості матеріально-правової підстави позову послався на ст. 1166 ЦК України, ст. 147, 224 ГК України, зазначивши, що дії Відповідача щодо використання електричної енергії та подальшої відмови від її компенсації мають всі ознаки недобросовісної поведінки у господарських відносинах, що призвело до завдання збитків Позивачеві.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку, що сума 59 675,81 грн. є заборгованістю із відшкодування вартості спожитої електроенергії, яка виникла в силу вимог закону, то за таких обставин вважає, що до правовідносин в цьому спорі не підлягають застосуванню приписи статті 1166 Цивільного кодексу України та статей 147, 224 Господарського кодексу України, оскільки підстава, за якої Відповідач мав сплатити спірні грошові кошти (грошове зобов`язання) виникла внаслідок невиконання Відповідачем зобов`язання, а не внаслідок завдання збитків.

З огляду на викладене наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 59 675,81 грн. саме як основної заборгованості із відшкодування вартості спожитої електроенергії, а не як суми завданих збитків.

Колегією суддів враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.06.2019 у справі №924/1473/15, згідно з якою господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

З огляду на що рішення господарського суду підлягає скасуванню, із прийняттям нового рішення.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, відповідачем було долучено до матеріалів справи докази повного погашення відповідачем основного боргу в розмірі 59 675,81 грн, а саме: платіжна інструкція № 1617 від 01.06.2023 на суму 59 675,81 грн. із призначенням платежу "Сплата боргу за електроенергію та обслуговування електромереж".

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява є поданою до господарського суду 09.12.2022.

Отже, основний борг у справі було погашено відповідачем після звернення позивача із позовом до суду.

Відповідно до пункту 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом сплати суми боргу боржником (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом до суду за умови подання доказів такого врегулювання.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 59 675,81 грн., у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 15 276,01грн. - інфляційних втрат за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року, 1 706,90грн. - 3% річних за період з 06.12.2021 по 18.11.2022.

Відповідач правом на подання суду доказів, які б спростовували позовні вимоги в цій частині, не скористався, власний контррозрахунок сум, заявлених до стягнення, суду не подав.

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача (межі зазначеного ним періоду), дні фактичної сплати відповідачем суми боргу, положення частини п`ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат прийшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 15 276,01грн. - інфляційних втрат за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року, 1 706,90грн. - 3% річних за період з 06.12.2021 по 18.11.2022, нарахованих у відповідності із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на основну заборгованість у розмірі 59 675,81 грн., оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання мало місце.

Відповідно до пункту 1, 2, 3 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норми матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, висновки господарського суду не відповідають встановленим обставинам справи, а відтак, суд прийняв неправильне рішення, що є підставою для скасування рішення, часткового задоволення апеляційної скарги. У справі слід ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги.

В силу вимог ст. 129 ГПК України у зв`язку із частковим задоволенням, як позову, так і апеляційної скарги судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог у наступному співвідношенні: 22,15% - з Відповідача.

Також слід зазначити, що згідно з п. 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тому сплачений Позивачем судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в частині позовних вимог, щодо яких закрито провадження, може бути йому повернутий за наявності відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/4672/22 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/4672/22 - скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТХИМТРЕЙД", про стягнення завданих збитків - задовольнити частково.

Закрити провадження в частині стягнення 59 675,81 грн. основної заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" 15 276,01грн. - інфляційних втрат, 1706,90грн. - 3% річних та 549,54 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РИМ 2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "КРОК" витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 824,21 грн.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 26.06.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна