УХВАЛА

м. Київ

26.06.2023Справа № 910/10441/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни

у справі № 910/10441/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво"

до публічного акціонерного товариства "Смарткомм"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аспект-Профі"

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Смарткомм" про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначав, що відповідач, в силу укладеного 15.03.2019 договору іпотеки, відповідає перед позивачем вартістю переданого в іпотеку майна - виробничий корпус з вбудованими побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 17, літ. Б, загальною площею 3 549,1 кв.м., яке є власністю іпотекодавця, за невиконання чи неналежне виконання позичальником - товариством з обмеженою відповідальністю "Аспект-Профі" (далі - ТОВ "Аспект-Профі") зобов`язань за договором позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № 14/02-19-ФД від 14.02.2019 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 р. у справі № 910/10441/19 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/10441/19 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/10441/19 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" на користь акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 51 862,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

07.08.2020 на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2023 задоволено заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про видачу дублікату судового наказу у справі № 910/10441/19 та видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 910/10441/19 від 07.08.2020, виданого на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020.

12.06.2023 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" подано скаргу на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни згідно з якою заявник просить суд:

- скасувати повідомлення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про повернення без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/10441/19 виданого 07.08.2020 про стягнення з ТОВ «Універсальне будівництво» на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» 51 862,50 грн. судового збору за подання апеляційного скарги;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, прийняти до виконання судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/10441/19 виданого 07.08.2020 про про стягнення з ТОВ «Універсальне будівництво» на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» 51 862,50 грн. судового збору за подання апеляційного скарги.

В обґрунтування поданої скарги боржник зазначає, що приватним виконавцем не враховано приписи пп. 4 п. 10-2 Розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 3048-ІХ від 11.04.2023, яким тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Крім того, копію заяви про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу та безпосередньо сам наказ були надіслані засобами поштового зв`язку на адресу приватного виконавця 26.05.2023, тобто в межах строку пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 розгляд скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни призначено на 26.06.2023.

26.06.2023 представником скаржника подано клопотання про розгляд скарги за відсутності представника скаржника.

У судове засідання 26.06.2023 представники учасників судового процесу не з`явились.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.10.2019 р. у справі № 910/10441/19 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/10441/19 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/10441/19 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" на користь акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 51 862,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

У силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 18, 326 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

07.08.2020 на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 видано відповідний наказ.

Як встановлено судом, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни із заявою № 0000606/16832-23 від 26.05.2023 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/10441/19 від 07.08.2020.

31.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олексіївною було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку з тим, що згідно дати набрання законної сили постанови Північного апеляційного господарського суду, а саме: 27.05.2020, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 27.05.2023. Отже виконавчий документ підлягає поверненню стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни із заявою № 0000606/16832-23 від 26.05.2023 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/10441/19 від 07.08.2020 засобами поштового зв`язку 26.05.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною № 629 від 26.05.2023.

Водночас, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022, затвердженим Законом від 15 березня 2022 року №7168, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Закономстроки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Як встановлено судом, в указаному вище наказі суду зазначено, що постанова Північного апеляційного господарського суду № 910/10441/19 від 27.05.2020 набрала законної сили 27.05.2020, строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 07.08.2020 тривав до 27 травня 2023 року включно.

Суд наголошує, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа у справі № 910/10441/19 - 26 травня 2023 року, тобто після набрання чинності Законом № 2129-IX від 15 березня 2022 року.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Зважаючи на викладені обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що стягувачем не пропущено строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.08.2020 у справі №910/10441/19, яким наказано стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне будівництво» судовий збір у розмірі 51 862,50 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31.05.2023 року на підставі п.2 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" є неправомірним та таким, що вчинені без урахування пункту 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження».

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За таких підстав, дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25.10.2021 на підставі п.6 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" суд розцінює як ухилення від виконання покладених на нього обов`язків чинним законодавством України, оскільки це суперечить основоположному принципу обов`язковості виконання судових рішень. Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни щодо повернення без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/10441/19, виданого 07.08.2020, є неправомірними.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни.

Відповідно до статті 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суд звертає увагу про необхідність приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївні повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 234, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни задовольнити.

2. Скасувати повідомлення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про повернення без прийняття до виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/10441/19 виданого 07.08.2020 про стягнення з ТОВ «Універсальне будівництво» на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» 51 862,50 грн. судового збору за подання апеляційного скарги.

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марію Олексіївну прийняти до виконання судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/10441/19 виданого 07.08.2020 про стягнення з ТОВ «Універсальне будівництво» на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» 51 862,50 грн. судового збору за подання апеляційного скарги.

4. Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївні повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.А. Грєхова