ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.06.2023м. ДніпроСправа № 904/625/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рудь І.А., суддів Бондарєва Е.М., Новікової Р.Г., за участю секретаря судового засідання Мазнова Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання від 16.06.2023 № б/н Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру-3 Дніпро" про розподіл судових витрат третьої соби-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЛК", м. Дніпро
до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська будівельна компанія "Містобудівник", с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру-3 Дніпро", м. Дніпро
за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", м. Дніпро
про визнання недійсним рішення в частині
та за заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія", с. Партизанське Дніпропетровського району Дніпропетровської області
до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про визнання недійсним рішення в частині
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився;
від третьої особи-3: не з`явився;
від третьої особи з самостійними вимогами: не з`явився.
Ухвалою господарського суду від 14.06.2023 залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЛК" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання недійсним рішення в частині та заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання недійсним рішення в частині.
У судовому засіданні 14.06.2023 представником третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру-3 Дніпро" зроблено заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання до суду заяви про відшкодування витрат третьої особи на професійну правничу допомогу.
16.06.2023 третьою особою-2 подано до суду клопотання від 16.06.2023, відповідно до якого ОСББ "Миру-3" просить суд покласти пропорційно на позивача та третю особу із самостійними вимогами на предмет спору витрати третьої особи-2 на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн 00 коп. та витрати на відправку поштової кореспонденції. До клопотання надані докази на підтвердження вимог поданої заяви в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою господарського суду від 20.06.2023 клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру-3 Дніпро" призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.06.2023.
У судове засідання 27.06.2023 учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили. Позивач та третя особа із самостійними вимогами не надали письмові пояснення на клопотання третьої особи-2.
Господарський суд зазначає, що ухвалою суду від 20.06.2023 явка учасників справи у призначене судове засідання визнана судом необов`язковою та залишена на їх розсуд.
За вказаних обставин, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи, які не скористалися правом на участь у призначеному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів, -
Приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За нормами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Разом з тим, спеціальні правила, що стосуються окремих випадків розподілу судових витрат (у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) унормовано статтею 130 Господарського процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами 3-5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу.
Вказаною нормою саме відповідач наділяється правом заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи за рахунок позивача, у випадку якщо внаслідок необґрунтованих дій позивача провадження у справі було закрите або позов було залишено без розгляду. При цьому, відповідною нормою не вимагається наявність у позивача протиправної мети при вчиненні таких дій, або наявність умислу на вчинення протиправних дій. Зазначена норма наділяє саме відповідача відповідним правом за умови, якщо закриття провадження або залишення позову без розгляду стало наслідком необґрунтованих дій позивача, тобто таких дій, які призвели до відповідного результату - залишення позову без розгляду.
Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
Розподіл витрат третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду статтею 130 Господарського процесуального кодексу України не передбачено.
При цьому, колегією суддів враховано, що ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначає критерієм розподілу судових витрат третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, встановлення судом обставин заперечення чи підтримання такою особою заявлених позовних вимог.
Разом з тим, приймаючи ухвалу від 14.06.2023 про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЛК" та заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія", господарський суд дану справу по суті не розглядав, спір у ній не вирішував, а тому колегія суддів зазначає, що за вказаних обставин не можна дійти однозначного висновку про те, заперечувало чи підтримувало ОСББ "Миру-3 Дніпро" заявлені позовні вимоги та вимоги третьої особи ТОВ "Балівська будівельна компанія", і в залежності від цього розподілити судові витрати ОСББ.
Отже, у даному випадку (залишення позову без розгляду з підстави, встановленої п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України) у господарського суду відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах приписів ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, колегія суддів зауважує, що за вимогами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень; відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Колегія суддів зазначає, що під час розгляду даної справи третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не заявлялося про понесення судових витрат та їх подальший розподіл, не надавався попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат.
Разом з тим, клопотання від 16.06.2023, що розглядається, містить вимогу про покладення на позивача та третю особу із самостійними вимогами на предмет спору витрат ОСББ "Миру-3 Дніпро" на відправку поштової кореспонденції. Проте, клопотання не містить конкретної суми таких витрат, які заявник просить суд розподілити, розрахунку розміру таких витрат та до клопотання не надано доказів їх понесення заявником, а лише наявне посилання, що такі докази містяться в матеріалах справи.
При цьому, колегія суддів звертає увагу ОСББ "Миру-3 Дніпро" на те, що суд позбавлений права самостійно визначати розмір судових витрат, які підлягають розподілу за результатами розгляду справи; завданням суду в контексті норм ст. ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України є саме розподіл витрат, про які заявлено (відповідно до розрахунку) та понесення яких доведено належними доказами.
За встановлених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСББ "Миру-3 Дніпро".
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.
Відповідно до ч. 2 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе застосувати до розгляду клопотання ОСББ "Миру-3 Дніпро" про розподіл судових витрат аналогію ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що справа по суті не розглядалась і рішення у справі не ухвалювалось, а винесено було ухвалу про залишення позову без розгляду, та постановити додаткову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
У задоволенні клопотання від 16.06.2023 № б/н Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миру-3 Дніпро" про розподіл судових витрат третьої соби-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у справі № 904/625/19 відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.06.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Суддя Суддя І.А. Рудь Е.М. Бондарєв Р.Г. Новікова