ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/296/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кобеляцький Д.М., ордер серія АЕ №1202906 від 30.05.2023;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Параконний О.О., довіреність від 04.04.2023;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємства "Радос"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від „15 березня 2023р., повний текст якого складено та підписано „27 березня 2023р.

у справі №915/296/20

за позовом Приватного підприємства "Радос"

до відповідача-1: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача-2: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

головуючий суддя Семенчук Н.О.

місце прийняття рішення: Господарський суд Миколаївської області

В судовому засіданні 22.06.2023 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Учасники судового процесу про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Приватне підприємство "Радос" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 № 49-ріш у справі № 2-26.250/45-2019 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, з посиланням на те, що Рішення АМК прийняте: за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи; при недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнані встановленими, що призвело до неправильного застосування Відділенням норм матеріального права, а саме, приписів статей 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон). При цьому позивач зазначав, зокрема, про те, що відповідачем-1 необґрунтовано накладено штраф на позивача, розмір якого (штрафу) визначений без урахування законодавчих обмежень та всупереч Конституції України, оскільки позивача фактично двічі притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.08.2020 зі справи № 915/296/20, зокрема, залучено до участі у справі як співвідповідача Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.12.2020 у справі №915/296/20 (суддя - М.В. Мавродієва) в позові відмовлено повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у справі №915/296/20 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Радос" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2020 у справі №915/296/20 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.10.2021 касаційну скаргу Приватного підприємства "Радос" задоволено частково. Рішення господарського суду Миколаївської області від 02.12.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 зі справи № 915/296/20 скасовано. Справу № 915/296/20 передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 зазначено, що закон не встановлює певної форми витребування інформації, у зв`язку з чим воно може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону. Отже, чинне законодавство про захист економічної конкуренції не містить обмежень або заборони органу Антимонопольного комітету України встановлювати в одному запиті про надання інформації вимоги щодо окремих пунктів, груп пунктів вимоги та зазначати різні строки подання інформації, тобто встановлювати декілька строків для подання інформації на різні (окремі) пункти або групи пунктів вимоги. Кожний факт неподання інформації на відповідні блоки (пункти) вимоги у встановлений строк, за наявності об`єктивних причин для групування (поділу) органом Антимонопольного комітету України запитуваної інформації по блоках (пунктах) із встановленням у запиті різних строків для подання витребуваних документів та інформації, містить ознаки окремого порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону, в яких наявний різний склад правопорушення - інформація не подана з різних блоків (пунктів) Вимоги, щодо яких встановлено різні строки подання інформації. Отже, з урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі стосовно вчинення Підприємством інкримінованих йому порушень, які передбачені пунктом 13 статті 50 Закону, з огляду на заперечення Підприємства у визначенні органом Антимонопольного комітету України розміру штрафів, з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі, судам належало: з`ясувати причини, які зумовили потребу у групуванні (поділі) органом Антимонопольного комітету України запитуваної інформації по блоках із встановленням у запиті різних строків для подання витребуваних документів та інформації; встановити, чи мали такі причини об`єктивний характер, які не залежали від волі самого органу Антимонопольного комітету України. У залежності від наведеного з`ясувати обґрунтованість визначеної органом Антимонопольного комітету України кількості допущених Підприємством порушень законодавства про захист економічної конкуренції та, відповідно, правомірність притягнення такої особи до відповідальності шляхом накладення штрафу (за кожне з таких порушень) у визначеному органом Антимонопольного комітету України розмірі. Також поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося питання щодо повноважень особи (осіб) відповідача (відповідачів) у цій справі, з огляду на наявність розпорядження від 28.11.2019 № 23-рп "Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України", згідно з яким постановлено припинити Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з 01.06.2020 шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у подальшому найменування яким змінено на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, а також заперечення самим Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, якого залучено як співвідповідача у справі, обставин правонаступництва Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (з посиланням на інформацію, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Ухвалою суду від 08.11.2021 справу №915/296/20 прийнято до провадження суддею Семенчук Н.О. за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2023 у справі №915/296/20 (суддя Семенчук Н.О.) в задоволені позову відмовлено повністю.

Такий висновок суду мотивований тим, що адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні №49-ріш від 27.12.2019, прийнятому за результатами розгляду справи №2-26.250/45-2019, правильно кваліфіковано бездіяльність Приватного підприємства "Радос" як передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції та застосовано передбачені Законом України "Про захист економічної конкуренції" заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу за кожне з цих порушень окремо. А тому, визначені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстави для скасування рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019 відсутні.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство "Радос" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що рішення Господарського суду Миколаївської області, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, судом першої інстанції не вірно застосовано норми, як матеріального, так і процесуального права, що потягло за собою винесення необґрунтованого рішення про відмову у задоволенні позову ПП "Радос".

В апеляційній скарзі скаржник вкотре наголошує на тому, що керівництву Приватного підприємства "Радос" не було відомо про вимоги Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України стосовно надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 та №1-292/80-74 від 24.01.2018, у зв`язку з чим останні не були виконані позивачем.

Водночас апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України при прийнятті рішення №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019 вийшло за межі своїх повноважень, адже не мало права накладати на позивача штраф у розмірі понад 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, скаржник зазначає про те, що групування (поділ) запитуваної інформації, документів по блокам із встановленням окремих строків їх подання без об`єктивних на те причин по своїй суті фактично є дробленням інформації за єдиною вимогою органу Антимонопольного комітету України і не може впливати на кількість порушень. На думку скаржника, така поведінка контролюючого органу є протиправною та вказує на безпідставність винесеного рішення про порушення ПП "Радос" законодавства про захист економічної конкуренції та накладення необґрунтованого штрафу.

Апелянт також зауважує про те, що первинна вимога Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1-292/80-1599 від 17.11.2017 була підписана неповноважною особою, а також про те, що перевірка рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019 на предмет його відповідності вимогам законодавства місцевим господарським судом не проводилась.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що Приватне підприємство "Радос" не вчиняло дій, які б могли призвести до негативних наслідків для конкуренції та порушення інтересів споживачів на товарних ринках України, між тим територіальним відділенням при прийнятті оскаржуваного рішення було накладено на позивача непомірний штраф, у той час як будь-які пом`якшуючі обставини останнім не розглядались, натомість вказаним рішенням відповідач всупереч встановленій у Конституції України забороні фактично двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Разом з тим, за твердженням скаржника, він був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи №2-26.250/45-2019, можливості виконати вимоги територіального відділення Антимонопольного комітету України та, відповідно, уникнути штрафу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Радос" на рішення Господарського суду Миколаївської області від „15 березня 2023р., повний текст якого складено та підписано „27 березня 2023р. у справі №915/296/20; призначено розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Радос" до розгляду на 22 червня 2023 року о 10:30 год.

30.05.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Приватного підприємства ,,Радос про участь в судовому засіданні, яке призначене на 22.06.2023 о 10:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку „EASYCON.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 клопотання представника Приватного підприємства ,,Радос Кобеляцького Дмитра Миколайовича про проведення судового засідання, призначеного на 22.06.2023 о 10:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення „EASYCON.

01.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційну скаргу ПП «Радос» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2023р. у справі №915/296/20 - без змін.

05.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника ПП «Радос» надійшла відповідь на відзив.

06.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

В судовому засіданні 22.06.2023р. в режимі відеоконференції представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача-2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених в відзиві на неї.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на них, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в процесі апеляційного провадження, 06.10.2017 до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло звернення відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" №68/14218 від 03.10.2017 щодо наявності у діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" та Приватного підприємства "Радос" ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції під час участі останніх в електронних торгах (аукціоні) на закупівлю для вказаного відокремленого підрозділу товарів за темою: "СРV 42130000-9 по ДК 021:2015 Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (засувки, клапани, крани - 73 шт.)" з ідентифікатором закупівлі UА-2017-08-17-000059-b.

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, з огляду на місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" та Приватного підприємства "Радос" за межами Миколаївської області, звернулося до Антимонопольного комітету України з листом №1-291/1301-411 від 11.10.2017, в якому просило надати доручення на проведення дослідження щодо наявності в діях вказаних суб`єктів господарювання ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

10.11.2017 на адресу Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло доручення Голови Антимонопольного комітету України №13-01/412 від 09.11.2017 стосовно проведення дослідження фактів наявності у діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" та Приватного підприємства "Радос" під час їх участі у процедурі закупівлі, проведеної за допомогою веб-порталу "Prozorro" (оголошення ID: UА-2017-08-17-000059-b) і замовником в якій виступив відокремлений підрозділ "Южно-Українська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції та прийняття територіальним відділенням за наявності підстав відповідних рішень, про що необхідно повідомити Антимонопольний комітет України.

В подальшому Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України засобами поштового зв`язку надіслало Приватному підприємству "Радос" за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, а саме: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, вимогу про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017, в якій вимагало:

-за першим блоком (групою) питань протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати відповідні копії документів та інформацію, зазначені в пунктах 1-11 даної вимоги;

-за другим блоком (групою) питань протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати відповідні копії документів та інформацію, зазначені в пунктах 12-16 даної вимоги;

-за третім блоком (групою) питань протягом 20 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати відповідні копії документів та інформацію, зазначені в пунктах 17-31 даної вимоги.

Вищевказана вимога про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 була отримана позивачем 21.11.2017, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №133.

З огляду на неотримання інформації та копій документів, запитуваних вимогою про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017, Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Приватного підприємства "Радос" з вимогою про надання інформації №1-292/80-74 від 24.01.2018, в якій вимагало:

-за першим блоком (групою) питань протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати відповідні копії документів та інформацію, зазначені в пунктах 1-11 даної вимоги;

-за другим блоком (групою) питань протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати відповідні копії документів та інформацію, зазначені в пунктах 12-16 даної вимоги;

-за третім блоком (групою) питань протягом 20 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати відповідні копії документів та інформацію, зазначені в пунктах 17-32 даної вимоги.

Зазначену вимогу про надання інформації №1-292/80-74 від 24.01.2018 даний відповідач надіслав Приватному підприємству "Радос" засобами поштового зв`язку за адресою: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, що вказана в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань. Відповідне поштове відправлення було вручене позивачу 29.01.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №719.

Для з`ясування обставин отримання Приватним підприємством "Радос" поштових відправлень зі штрихкодовими ідентифікаторами №133 та №719 Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" з відповідним запитом №2-292/80-465 від 29.05.2018.

У відповіді №39-А-02-21373-1503 від 20.06.2018 Дніпропетровська дирекція Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" повідомила про те, що рекомендований лист з повідомленням про вручення №719 від 26.01.2018 був вручений листоношою відділення поштового зв`язку "Нікополь" 29.01.2018 уповноваженій особі Приватного підприємства "Радос" Сушину С.В., який діяв на підставі довіреності від 02.01.2018, а рекомендований лист з повідомленням про вручення №133 від 17.11.2017 був вручений 21.11.2017 листоношою відділення поштового зв`язку "Нікополь" Сушину С.В., уповноваженому на отримання поштової кореспонденції, надісланої позивачу, на підставі довіреності від 04.01.2017.

У зв`язку з невиконанням вимог про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 та №1-292/80-74 від 24.01.2018 Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України розпочало розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №2-26.250/45-2019 за ознаками вчинення Приватним підприємством "Радос" порушень, передбачених пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", про що було прийнято відповідне розпорядженням №46-р від 23.07.2019, яке з супровідним листом №64-02/1365 від 26.07.2019 було надіслано на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отримане останнім 29.07.2019, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №060.

18.11.2019 даний відповідач засобами поштового зв`язку разом з супровідним листом №64-02/2044 від 18.11.2019, в якому позивачу роз`яснено його право на подання у встановленому законом порядку доказів, клопотань та пояснень, направив Приватному підприємству "Радос" копію подання з попередніми висновками №64-03/124-пв від 15.11.2019 у справі №2-26.250/45-2019. Вказані документи були вручені позивачу 20.11.2019, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №406.

Головне управління ДПС у Дніпровській області листом №38720/10/04-36-58-30 від 03.12.2019, наданим у відповідь на запит Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №64002/1999 від 08.11.2019, повідомило вказаного відповідача про те, що визначений за правилами бухгалтерського обліку дохід Приватного підприємства "Радос" від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 рік складає 9604172 грн, на підтвердження чого зазначеним управлінням до даного листа додано фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва позивача.

В подальшому Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України листом №64-02/2195 від 10.12.2019 повідомило позивача про те, що справа №2-26.250/45-2019 буде розглядатися адміністративною колегією 27.12.2019 о 14:15 у приміщенні територіального відділення за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд.27/1 (5 поверх) та запропоновано Приватному підприємству "Радос" взяти участь у засіданні вказаної колегії. Даний лист-повідомлення №64-02/2195 від 10.12.2019 був надісланий позивачу засобами поштового зв`язку та отриманий останнім 16.12.2019, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №085.

27.12.2019 адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019, яким:

-визнано, що дії Приватного підприємства "Радос", які полягають в неподані інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на пункти 1-11 вимоги про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (пункт 1 резолютивної частини вказаного рішення);

-за порушення, визначене у пункті 1 резолютивної частини даного рішення, накладено на Приватне підприємство "Радос" штраф відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000 грн (пункт 2 резолютивної частини вказаного рішення);

-визнано, що дії Приватного підприємства "Радос", які полягають в неподані інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на пункти 12-16 вимоги про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (пункт 3 резолютивної частини вказаного рішення);

-за порушення, визначене у пункті 3 резолютивної частини даного рішення, накладено на Приватне підприємство "Радос" штраф відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000 грн (пункт 4 резолютивної частини вказаного рішення);

-визнано, що дії Приватного підприємства "Радос", які полягають в неподані інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на пункти 17-31 вимоги про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (пункт 5 резолютивної частини вказаного рішення);

-за порушення, визначене у пункті 5 резолютивної частини даного рішення, накладено на Приватне підприємство "Радос" штраф відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000 грн (пункт 6 резолютивної частини вказаного рішення);

-визнано, що дії Приватного підприємства "Радос", які полягають в неподані інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на пункти 1-11 вимоги про надання інформації №1-292/80-74 від 24.01.2018 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (пункт 7 резолютивної частини вказаного рішення);

-за порушення, визначене у пункті 7 резолютивної частини даного рішення, накладено на Приватне підприємство "Радос" штраф відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000 грн (пункт 8 резолютивної частини вказаного рішення);

-визнано, що дії Приватного підприємства "Радос", які полягають в неподані інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на пункти 12-16 вимоги про надання інформації №1-292/80-74 від 24.01.2018 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (пункт 9 резолютивної частини вказаного рішення);

-за порушення, визначене у пункті 9 резолютивної частини даного рішення, накладено на Приватне підприємство "Радос" штраф відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000 грн (пункт 10 резолютивної частини вказаного рішення);

-визнано, що дії Приватного підприємства "Радос", які полягають в неподані інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на пункти 17-32 вимоги про надання інформації №1-292/80-74 від 24.01.2018 у встановлений головою територіального відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (пункт 11 резолютивної частини вказаного рішення);

-за порушення, визначене у пункті 11 резолютивної частини даного рішення, накладено на Приватне підприємство "Радос" штраф відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у розмірі 68000 грн (пункт 12 резолютивної частини вказаного рішення).

Рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019 було направлено Приватному підприємству "Радос" разом з супровідним листом №64-02/55 від 13.01.2020 засобами поштового зв`язку та отримано останнім 28.01.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №665.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на недоведеність наявності правових підстав для визнання недійсним та скасування оскаржуваного рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №2-26.250/45-2019.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеним висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом та іншими актами законодавства.

Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України уповноважений, зокрема, перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

У відповідності до частини першої, другої статті 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Основні завдання, компетенція, повноваження та організаційні засади діяльності територіального відділення Антимонопольного комітету України визначені у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Положення), затвердженому розпорядженням Антимонопольного комітету України №32-р від 23.02.2001 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за №291/5482.

Пунктом 1 Положення передбачено, що територіальне відділення Антимонопольного комітету України є органом у системі органів Антимонопольного комітету України, утвореним для реалізації завдань, покладених на Комітет Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства про захист економічної конкуренції.

У пункті 2 Положення визначено, що свої завдання відділення здійснює у відповідному регіоні (регіонах), а у випадках, передбачених законодавством, та за дорученням Голови Комітету - за межами регіону (регіонів).

Пунктом 3 Положення визначено, що територіальне відділення Антимонопольного комітету України при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках може вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

У відповідності до підпункт 5 частини першої пункту 8 Положення, голова територіального відділення під час реалізації завдань, покладених на відділення, уповноважений, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

Отже, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення для реалізації основного завдання, визначеного статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", відповідно до повноважень, передбачених цим Законом, та положень Закону України "Про захист економічної конкуренції" можуть витребувати інформацію, пов`язану з дослідженням наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких органи антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб. Направлення вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання інформації є способом одержання необхідної інформації для виконання покладених Законом України "Про Антимонопольний комітет України" на органи Антимонопольного комітету України завдань та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, з огляду на місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" та Приватного підприємства "Радос" за межами Миколаївської області, Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Антимонопольного комітету України з листом №1-291/1301-411 від 11.10.2017, в якому просило надати доручення на проведення дослідження щодо наявності в діях вказаних суб`єктів господарювання ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

10.11.2017 на адресу Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло доручення Голови Антимонопольного комітету України №13-01/412 від 09.11.2017 стосовно проведення дослідження фактів наявності у діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецтех" та Приватного підприємства "Радос" під час їх участі у процедурі закупівлі, проведеної за допомогою веб-порталу "Prozorro" (оголошення ID: UА-2017-08-17-000059-b) і замовником в якій виступив відокремлений підрозділ "Южно-Українська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції та прийняття територіальним відділенням за наявності підстав відповідних рішень, про що необхідно повідомити Антимонопольний комітет України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду, що Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України було наділене компетенцією щодо проведення дослідження фактів наявності у діях Приватного підприємства "Радос" під час участі останнього у вищенаведеній процедурі закупівлі ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі повноваженням на звернення до позивача з вимогами про витребування необхідних для такого дослідження інформації та документів, у зв`язку з чим відхиляються посилання скаржника щодо порушення вказаним територіальним відділенням правил підвідомчості.

Відповідно до пункту 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції.

В силу частини третьої статті 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення необхідні документи здано на пошту. У разі неотримання документів Антимонопольним комітетом України чи його територіальним відділенням відповідна особа надає належні докази на підтвердження факту направлення таких документів поштою.

Саме орган Антимонопольного комітету України визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Комітету справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Комітету є актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

Стала правова позиція щодо обов`язковості виконання суб`єктами господарювання вимог Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень та надання на виконання цих вимог відповідних інформації та документів, відображена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 07.08.2019 у справі №910/13472/18, від 27.03.2018 у справі №922/2274/17, від 19.06.2018 у справі №917/1410/17 та від 23.04.2019 у справі №915/827/18.

При цьому закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв`язку з чим витребування може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, та з урахуванням того, що в разі заперечення суб`єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації, орган Антимонопольного комітету України має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб`єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і про отримання його від підприємства зв`язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 23.01.2020 у справі №922/1124/18.

З матеріалів справи вбачається, що Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України засобами поштового зв`язку надіслало Приватному підприємству "Радос" за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, а саме: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, вимогу про надання інформації №1-292/80-1599 від 17.11.2017 та в подальшому, з огляду на неотримання інформації та копій документів, запитуваних вищенаведеною вимогою, відповідач звернувся до позивача з вимогою про надання інформації №1-292/80-74 від 24.01.2018.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку).

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю (пункт 11 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Системний аналіз Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить про те, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення.

З наявних у матеріалах справи копій рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №133 та №719 вбачається, що обидва вказаних поштових відправлення, якими Миколаївське обласне територіальне відділенням Антимонопольного комітету України за належною адресою надіслало позивачу відповідні вимоги про витребування інформації та документів, були вручені представнику Приватного підприємства "Радос" - Сушину С.В., уповноваженому на отримання поштової кореспонденції позивача на підставі довіреностей від 04.01.2017 та від 02.01.2018.

Факт отримання зазначеним представником Приватного підприємства "Радос" даних поштових відправлень підтверджується також адресованим Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у листі Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" №39-А-02-21373-1503 від 20.06.2018, до якого було додано копії вказаних довіреностей від 04.01.2017 та від 02.01.2018.

З огляду на викладене, беручи до уваги надіслання Приватному підприємству "Радос" поштових відправлень №133 та №719 з вимогами про витребування інформації та документів №1-292/80-1599 від 17.11.2017 і №1-292/80-74 від 24.01.2018 за належною адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, повернення відповідних повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень відправнику з відміткою про доставку (вручення) адресату та відсутність у матеріалах справи жодного доказу на підтвердження порушення оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду про отримання даної поштової кореспонденції уповноваженою позивачем особою, у зв`язку з чим доводи останнього про невиконання вищенаведених вимог Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України внаслідок необізнаності про їх існування є безпідставним.

Доводи апелянта про те, що вимога Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1-292/80-1599 від 17.11.2017 була підписана неповноважною особою, до уваги судом апеляційної інстанції не приймається, оскільки дана вимога підписана в.о. голови територіального відділення Тимків П.М., при цьому в силу пункту 8 Положення, особа, яка виконує обов`язки голови відділення, має повноваження, установлені для голови відділення, у тому числі і повноваження на звернення до суб`єкта господарювання з вимогами про витребування інформації та документів.

При цьому наявні у матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №060, №406 та №085 підтверджують факти отримання позивачем розпорядження Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №46-р від 23.07.2019 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №2-26.250/45-2019 за ознаками вчинення Приватним підприємством "Радос" порушень, передбачених пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", копію подання з попередніми висновками №64-03/124-пв від 15.11.2019 у справі №2-26.250/45-2019 та супровідним листом №64-02/2044 від 18.11.2019, в якому позивачу було роз`яснено його право на подання у встановленому законом порядку доказів, клопотань та пояснень, а також лист-повідомлення №64-02/2195 від 10.12.2019 про дату, час і місце розгляду справи №2-26.250/45-2019 з пропозицією взяти участь у цьому розгляді.

Враховуючи викладене, Приватне підприємство "Радос" було обізнане щодо здійснення стосовно нього Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, змісту вчиненого порушення, доказів якими територіальне відділення обґрунтовує свої доводи, проте позивач не вчинив жодних дій щодо своєчасного припинення порушення та надання запитуваної вимогами №1-292/80-1599 від 17.11.2017 та №1-292/80-74 від 24.01.2018 інформації, у зв`язку з чим відхиляються доводи скаржника, що він був позбавлений права на участь у процесі прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, зокрема, шляхом подання відповідних пояснень та доказів.

Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи, зокрема, на юридичних осіб.

Відповідно до абзацу 4 частини другої, частини шостої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

Враховуючи вищевикладене, територіальне відділення Антимонопольного комітету України має право накладати штрафи у розмірі 68000 грн (чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) включно.

Головне управління ДПС у Дніпровській області листом №38720/10/04-36-58-30 від 03.12.2019, наданим у відповідь на запит Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №64002/1999 від 08.11.2019, повідомило вказаного відповідача про те, що визначений за правилами бухгалтерського обліку дохід Приватного підприємства "Радос" від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 рік складає 9604172 грн, на підтвердження чого зазначеним управлінням до даного листа додано фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва позивача

Оскаржуваним позивачем рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019 на Приватне підприємство "Радос" за кожне порушення законодавства про захист економічної конкуренції було накладено штраф у розмірі 68000 грн., який не перевищує максимально допустимий розмір за одне порушення відповідно до абзацу 4 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що становить 96041,72 грн. (1% х 9604172 грн. = 96041,72 грн.).

Вказане спростовує твердження скаржника про вихід Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за межі своїх повноважень при визначенні суми штрафу та перевищення відповідачем максимально допустимого розміру останнього.

Безпідставними також є доводи скаржника про те, що Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України оскаржуваним рішенням фактично двічі притягнуло позивача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, адже територіальне відділення надіслало Приватному підприємству "Радос" дві різні вимоги, які позивачем виконані не були, при цьому факти неодноразового неподання одним і тим самим суб`єктом господарювання інформації на запити органу Антимонопольного комітету України не є триваючим порушенням у розумінні статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а являють собою самостійні (окремі) порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в постановах від 20.02.2018 у справі №910/8001/17 та від 01.08.2019 у справі №910/15697/18.

Чинне законодавство про захист економічної конкуренції не містить обмежень або заборони органу Антимонопольного комітету України встановлювати в одному запиті про надання інформації вимоги щодо окремих пунктів, груп пунктів вимоги та зазначати різні строки подання інформації, тобто встановлювати декілька строків для подання інформації на різні (окремі) пункти або групи пунктів вимоги.

У вимогах №1-292/80-1599 від 17.11.2017 та №1-292/80-74 від 24.01.2018 Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України певними пунктами, згрупованими по трьом блокам питань в кожній вимозі, було витребувано у позивача різну інформацію та встановлено окремі строки подання такої інформації по кожній групі (блоку) пунктів вимоги, відтак кожний факт неподання Приватним підприємством "Радос" інформації на відповідні пункти вимоги у встановлений строк містить ознаки окремого порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Так, позивачем фактично було вчинено шість самостійних порушень законодавства про захист економічної конкуренції (три порушення за вимогою №1-292/80-1599 від 17.11.2017 та три порушення за вимогою №1-292/80-74 від 24.01.2018), у зв`язку з чим Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України обґрунтовано було накладено штраф за кожне з цих порушень окремо.

Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у постанові від 20.10.2021 у справі №915/296/20 уточнено висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду від 06.03.2018 у справі № 915/482/17, у зв`язку з чим зазначено про те, що Закон не встановлює певної форми витребування інформації, у зв`язку з чим воно може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону.

Отже, чинне законодавство про захист економічної конкуренції не містить обмежень або заборони органу Антимонопольного комітету України встановлювати в одному запиті про надання інформації вимоги щодо окремих пунктів, груп пунктів вимоги та зазначати різні строки подання інформації, тобто встановлювати декілька строків для подання інформації на різні (окремі) пункти або групи пунктів вимоги. Кожний факт неподання інформації на відповідні блоки (пункти) вимоги у встановлений строк, за наявності об`єктивних причин для групування (поділу) органом Антимонопольного комітету України запитуваної інформації по блоках (пунктах) із встановленням у запиті різних строків для подання витребуваних документів та інформації, містить ознаки окремого порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону, в яких наявний різний склад правопорушення - інформація не подана з різних блоків (пунктів) вимоги, щодо яких встановлено різні строки подання інформації.

З урахуванням викладеного, в постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №915/296/20 зазначено, що є необхідним з`ясування причин, які зумовили потребу у групуванні (поділі) органом Антимонопольного комітету України запитуваної інформації по блоках із встановленням у запиті різних строків для подання витребуваних документів та інформації; встановлення, чи мали такі причини об`єктивний характер, які не залежали від волі самого органу Антимонопольного комітету України. У залежності від наведеного вказано, що слід з`ясувати обґрунтованість визначеної органом Антимонопольного комітету України кількості допущених позивачем порушень законодавства про захист економічної конкуренції та, відповідно, правомірність притягнення такої особи до відповідальності шляхом накладення штрафу (за кожне з таких порушень) у визначеному органом Антимонопольного комітету України розмірі.

В письмових поясненнях відповідача-1 зазначено, що встановлення строків для надання інформації є визначеним законом повноваженням голови територіального відділення Антимонопольного комітету України; при встановлені строку для надання інформації враховуються такі обставини (фактори), зокрема: обсяг та вид інформації, що запитується; складність і характер такої інформації, необхідність її систематизації та обробки суб`єктом господарювання, отримання певних відомостей від інших осіб для надання органу АМКУ; підстава запитування інформації.

У надісланих на адресу позивача вимогах про надання інформації від 17.11.2017 №1-292/80-1599 та від 24.01.2018 №1-292/80-74, враховуючи великий обсяг інформації та її різний характер, для зручності та мінімізації завантаженості суб`єкта господарювання, головою Відділення було встановлено декілька строків для надання інформації в залежності від виду інформації, що вимагалась, складності питань, часу, який потрібен для підготовки інформації.

Так, десятиденний (найменший) строк було надано для надання загальної інформації, яку не потрібно створювати, систематизувати і обробляти: копій установчих та реєстраційних документів, податкових декларацій, балансу, штатного розкладу, певних наказів, документів, що підтверджують право власності на майно та майнові права, документів, що готувались для участі в торгах. П`ятнадцятиденний строк надано для подання більш детальної інформації, яку необхідно було створювати та систематизувати, зокрема, пояснень щодо певних обставин, інформації щодо банківських рахунків тощо. Більш тривалий - 20-тиденний строк було надано позивачу для подання інформації. підготовка якої потребувала пошуку відомостей у декількох джерелах, формування та систематизації, а саме: дані щодо замовників, субпідрядників, постачальників за певний період часу (2016, 2017. 2018), реєстр та копії господарських договорів (поставки) за цей період; копії документів, що містять дані щодо кількісних та якісних характеристик предмету певної процедури закупівлі, дані щодо інших процедур закупівель з аналогічним предметом, копії розгорнутих розшифровок кожної статті витрат та інших складових, включених до калькуляції певної цінової пропозиції, інформація про відносини контролю Підприємства, про його керівні та контролюючі органи.

Як зазначає відповідач, більш довгий строк для подання інформації наданий у зв`язку з можливою необхідністю отримати таку інформацію відповідно до ст.63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» від інших суб`єктів господарювання.

Дослідивши вимоги про надання інформації від 17.11.2017 №1-292/80-1599 та від 24.01.2018 №1-292/80-74, суд доходить висновку, що причини групування (поділу) органом Антимонопольного комітету України запитуваної інформації по блоках із встановленням у запитах різних строків для подання витребуваних документів та інформації мали об`єктивний характер, тому є обґрунтованою визначена органом Антимонопольного комітету України кількість допущених позивачем порушень законодавства про захист економічної конкуренції, правомірність нарахованого штрафу.

Крім того, як слушно зауважив відповідач-1, отримавши вимоги про надання інформації від 17.11.2017 №1-292/80-1599 та від 24.01.2018 №1-292/80-74, позивач правом на подання клопотання про продовження строку надання інформації не скористався.

Посилання скаржника на рекомендаційні роз`яснення Антимонопольного комітету України №39-рр від 09.08.2016 щодо застосування положень частин другої, п`ятої та шостої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", частин першої та другої статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки вказані роз`яснення мають суто рекомендаційний характер та не містять обов`язкових до застосування норм (приписів).

Крім того, слід зазначити, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань міститься інформація щодо двох окремих самостійних юридичних осіб - Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України () та Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ().

Згідно розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 № 23-рп «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України» (в редакції розпорядження АМКУ від 07.05.2020 № 5-рп) постановлено: 01.06.2020 припинити Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; визначити Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; Голові Антимонопольного комітету України утворити комісію з припинення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та затвердити її склад, включаючи голову комісії; голова комісії з припинення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України уповноважується представляти інтереси Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у судах, органах державної влади та у відносинах з третіми особами.

Припинення юридичної особи - це процедура, результатом якої є припинення юридичної особи, тобто внесення запису про припинення юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, після чого така юридична особа перестає існувати.

Процедура припинення регулюється багатьма нормативно-правовими актами, зокрема Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та іншими законодавчими актами спеціального характеру.

Загальний порядок припинення юридичної особи встановлюють Цивільний та Господарський кодекси України.

Згідно ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частинами 3, 4 ст. 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

У відповідності до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно із п.п. 14 та 15 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дані про юридичних осіб правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб - правонаступників.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи в суді першої інстанції, містилась інформація, що Відділення перебуває в стані припинення, запису про його припинення до реєстру внесено не було, відсутній запис щодо припинення його як юридичної особи, а також відомості щодо його правонаступників. Змін до відомостей, що містяться є Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, до реєстру не внесено. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань містилась інформація щодо двох окремих самостійних юридичних осіб Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України () та Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ().

З викладеного вбачається, що на час розгляду справи в суді першої інстанції процес приєднання завершено не було.

Належними сторонами у судовому процесі є суб`єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. Належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Відповідно, належними сторонами будуть ті особи, які є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку.

Отже, Миколаївське відділення Антимонопольного комітету України є належним відповідачем у даній справі, оскільки Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не є учасником спірних правовідносин, а тому підстави для задоволення позову до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відсутні.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Господарські суди у процесі розгляду справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, та збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 у справі №910/13306/18.

З огляду викладеного, адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні №49-ріш від 27.12.2019, прийнятому за результатами розгляду справи №2-26.250/45-2019, правильно кваліфіковано бездіяльність Приватного підприємства "Радос" як передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції та застосовано передбачені Законом України "Про захист економічної конкуренції" заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу за кожне з цих порушень окремо.

Доводи, зазначені позивачем в позовній заяві у даній справі, а також у апеляційній скарзі, не спростовують висновків Відділення за фактичними обставинами справи, а тому визначені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстави для скасування рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" №49-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/45-2019 відсутні.

Посилання скаржника з приводу неповно встановлених обставин судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2023 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Радос" без задоволення.

Згідно із ст.129 ГПК України, судові витрати слід залишити за апелянтом.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-286 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Радос" залишити без задоволення

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2023 року у справі № 915/296/20 залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „23 червня 2023 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська