ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. Справа №926/3570/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суду складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

представники: позивача адвокат Онищук М.Б., відповідача адвокат Свідунович Р.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" про стягнення 9 932 285,26грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз", в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 9962285,26 грн, з яких 7947238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 864979,34 грн пені, 3% річних в сумі 351750,45 грн та 798316,73 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує фактом неналежного виконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 в частині оплати за перевищення замовленої потужності.

Господарський суд Чернівецької області рішенням від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21 відмовив у задоволенні вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" про стягнення 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 864 979,34 пені, а також трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 351 750,45 інфляційних втрат в сумі 798 316,73 за порушення строків перевищення замовленої (договірної) потужності за договором транспортування природного № від 15.12.2015 року.

Суд зазначив, щодо актів наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи №05-2019-/1000519 від 31.05.2019; №09-2019-/1000919 від 30.09.2019; №11-209-/1001119 від 30.11.2019, за твердженням відповідача, підписані ним помилково. Суд врахував встановлені обставини, а саме неукладення сторонами додатків №1, №2 до договору № від 17.12.2015, які є невід`ємною його частиною, які регулюють обсяг послуг, що надаються за цим договором, а саме: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи, та послуга фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій, свідчить про неузгодження сторонами всіх суттєвих умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким договором, а тому такий договір в силу вимог частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України є неукладеним. З огляду на встановлені обставини, суд не брав до уваги ці акти.

Суд дійшов висновку, що відсутність погодженої потужності у договорі перешкоджає встановити обсяги перевищення, тому позовні вимоги про стягнення 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності не підлягають задоволенню. Відповідно правові підстави для задоволення похідних вимог позивача про стягнення нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Суд критично оцінив позицію позивача щодо здійснення відповідачем розподілу газу без замовлення договірної потужності, оскільки судом встановлено обставини неукладеності спірного договору. При цьому, суд зазначив, що процедура погодження потужності має бути здійснена на момент укладення договору та вимагає узгодженості у даному випадку її розміру обома сторонами договору з оформленням відповідного додатку.

Також, суд вказав, що у зв`язку з відмовою у позові підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати пов`язані з подання даної апеляційної скарги покласти на відповідача.

Вважає, що рішення прийняте при нез`ясуванні обставини, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Суд першої інстанції не врахував, що на момент виникнення спірних правовідносин Типовий договір транспортування природного газу включав додаток №1 "Розподіл потужності", підписання якого забезпечувало отримання гарантованої потужності на річний, квартальний, місячний, річний період, та потужності на перерваній основі на квартальний та місячний період (що, зокрема, вбачається і з форми Додатку 1 до Типового договору транспортування природного газу в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та додаток №2 розподіл потужності з обмеженнями.

У випадку не укладання Додатку 1 Відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким Позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період. Однак використання Відповідачем гарантованої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

Відповідач в силу свого виду господарської діяльності не відноситься до тих суб`єктів, які отримують доступ до потужності точок входу/виходу на міждержавному з`єднанні для транзиту Україною або для використання газового хабу Україні, а тому право користування потужністю з обмеженнями Відповідачу в принципі надано бути не може, відповідно такий вид потужності не може бути замовлений Відповідачем, у зв`язку з чим Додаток 2 з ним не укладається.

Відповідно висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні про обов`язковість укладення сторонами Додатку №1 та №2, обмежують свободу договору та можливість Відповідача користуватися визначеним обсягом потужності на гарантованій (постійній) основі на період на добу наперед.

Також згідно з пунктом 6 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС у випадку, якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

Оскільки Відповідач не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу, а вся потужність, яка була йому надана, є перевищенням замовленої договірної потужності.

З огляду на зазначене укладеним сторонами Договором узгоджені порядок визначення та строки здійснення оплати за перевищення розміру договірних потужностей, що обумовлює обов`язок Відповідача здійснити таку у оплату у встановлений строк, тому висновки суду не відповідають дійсності, суперечать ст. 180 Господарського кодексу України (далі ГК України), 6 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС, п.8.4 Договору.

Умови Договору № від 15.12.2015 року свідчать про те, що сторони погодили всі істотні умови.

Відповідач підписав договір та розпочав отримання послуг за договором без підписання додатків, не визначаючи такі умови договору істотними, відповідно відтепер не має права вказувати про неукладеність договору у зв`язку з не підписанням додатків після його виконання сторонами. А додаток 3 підписаний та міститься у матеріалах справи.

На виконання положень Договору Відповідач у попередні періоди отримував та оплачував послуги балансування, що вже встановлено судовими рішеннями у справах №926/2733/16 та №926/33/17.

Отже, вчинення Відповідачем дій спрямованих на виконання взятих на себе договірних зобов`язань, зокрема щодо оплати наданих послуг у порядку встановленому умовами договору, виключає кваліфікацію Договору як неукладеного та спростовує висновки суду.

Посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.10.2020 у справі №916/2090/16 є безпідставними при вирішенні цього спору, зокрема, в частині надання правової оцінки умовам Договору, оскільки спірні правовідносини склалися за інших фактичних обставин (інша редакція договору) та застосовано інші норми права (застосовано Кодекс ГТС в редакції станом на червень 2016), аніж у спорі між Позивачем та Відповідачем щодо стягнення заборгованості за перевищення договірної потужності за період травень-грудень 2019 року.

У відзиві Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з тих підстав, що суд дійшов обгрунтованих та правомірних висновків.

Відсутність Додатка 1 (розподіл потужності), підписаного на 2019 рік, або хоча б на спірний період, взагалі виключає можливість відповідно до договору, укладеного у 2015 році, надавати Оператором ГТС послугу замовленої потужності. Без замовлення потужності, яке відповідно до умов договору визначається Додатком 1, не може мати місце будь-яке перевищення договірної потужності. Укладений договір не передбачає надання послуги замовленої потужності на період на добу наперед, що спростовує доводи апелянта про надання такої послуги.

Відсутність укладених Додатків №1, №2 підтверджується рішенням судів у справах №926/2479/19 та №926/1577/20 (спір між тими сторонами по спірному договору).

Розрахунок перевищення договірної потужності не відповідає умовам договору, а обсяги послуг відображені у актах є непідтвердженими.

У заяві свідка, Позивач не надав відповіді на питання №3 - не повідомив, які складові та у якому розмірі застосовані в розрахунку додаткової плати за перевищення договірних потужностей за травень-грудень 2019 року, та не надав взагалі такого розрахунку, а лише декларативно процитував положення Кодексу ГТС.

Будь-який розрахунок додаткової плати перевищення договірних за потужностей за травень грудень 2019 року у матеріалах справи відсутній.

У підтвердження своїх доводів наводить правові позиції Верховного Суду.

У додаткових поясненнях наводить постанови у справах №№914/772/21 і №922/3303/21.

На посилання у судовому засіданні 09.06.2022. представника позивача щодо того, що за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 послуга транспортування природного газу у спірний період не надавались так як вказану послугу замінила послуга замовленої потужності, пояснює, що таке твердження є безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, а факт ненадання послуги транспортування виключає можливість надання послуги замовленої потужності.

Позивач виявив намір стягнути заборгованість за послугу, яку фактично не надавав, з огляду на те, що Відповідач ввірений для транспортування природний газ Позивачу не подавав, номінацій не підтверджував. За своєю правовою природою послуга замовленої потужності - це право замовника послуги транспортування подавати та отримувати природний газ з газотранспортної системи в необхідних для нього обсягах. Таке право не може бути реалізоване без подачі Відповідачем природного газу, який знаходиться в нього на праві власності, в точки входу газотранспортної системи з метою подальшого транспортування цього газу газотранспортною системою.

У матеріалах справи відсутні докази подачі Відповідачем природного газу у точку входу в газотранспортну систему Позивача. Відповідач в точках виходу з газотранспортної системи отримував газ замовників послуг транспортування (постачальників природного газу), який призначений для задоволення потреб їх кінцевих споживачів.

У письмових поясненнях відповідач просить врахувати окрему думку судді Верховного Суду Кролевець О.А. щодо постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №922/3303/21, оскільки висловлені висновки узгоджуються із позицією суду першої інстанції.

У письмових поясненнях відповідач просить врахувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 15.06.2022 у справі №921/184/21. Також, вважає, що формула, яка передбачена договором у редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2017 не відповідає формулі розрахунку перевищення договірної потужності, яка підлягала застосуванню починаючи з 01.05.2019.

Також, відповідач просить до правовідносин між сторонами застосувати не тільки Кодекс ГТС, а й норми Регламенту Комісії (ЄС) № 2017/459 від 16.03.2017 про встановлення мережевого кодексу механізмів розподілу потужності в газотранспортних системах та про скасування Регламенту (ЄС) №984/2013 та Регламенту (ЄС)та №312/2014 від 26.03.2014 про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах. Вважає, що існує колізія між нормами вказаних Регламентів та нормами Кодексу ГТС, адже практика застосування Суду ЄС торгівлю доступом до потужності, розглядає як торгівлю правом, а не послугу.

Позивач у письмових поясненнях вказує, що Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі №921/184/21 за результатами аналізу подібних правовідносин надав чіткий висновок щодо наявності договірного регулювання спірних правовідносин (щодо стягнення плати за перевищення договірної потужності із застосуванням тарифу, встановленого регулятором) з посиланням на відповідні норми договору транспортування природного газу у редакції аналогічній редакції договору у цій справі (у справі №904/7656/21), що спростовує відповідні твердження АТ "Чернівцігаз" та доводить спроможність договірного механізму, що існує між сторонами, забезпечити поновлення АТ "Укртрансгаз" у праві та отримати у судовому порядку плату АТ "Чернівцігаз" за перевищення договірної потужності у період травня-грудня 2019 року.

Вважає, що необґрунтовані доводи про врегулювання спірних правовідносин Регламентами Комісії (ЄС) № 2017/459 від 16.03.2017 та №312/2014 від 26.03.2014 та існування колізій між нормами вказаних Регламентів та нормами Кодексу ГТС в контексті врегулювання спірних правовідносин, оскільки вказані Регламенти не є нормами прямої дії у регулюванні спірних правовідносин та відповідно не є частиною законодавства України, а також їх вже транспоновано у законодавство України, зокрема постановою НКРЕКП від 27.12.2017.№1437.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 07 квітня 2022 року поновив Акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21; витребував матеріали справи.

Західний апеляційний господарський суд неодноразово призначав і відкладав розгляд справи, оголошував перерви у судових засіданнях з підстав зазначених у відповідних ухвалах суду, про що повідомлялися сторони у справі.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" подало клопотання про зупинення провадження у справі до:

- закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/22858/17. Клопотання мотивовано тим, що суд здійснюючи апеляційне провадження у цій справі мав би враховувати постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від15.07.2022 у справі №921/184/21 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.08.2022 у справі №922/3303/21. Однак з цих постанов не є чітко зрозумілим, чи містять вони правовий висновок щодо застосування норм права, чи зроблені висновки по суті спору чи висловлені "obiter dictum";

- набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/5392/21. Вважає, що суд не може самостійно визначити, яка сума основного боргу підлягає сплаті з держаного бюджету відповідно до ст. 4 Закону України №1639;

- закінчення перегляду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21, що стосується відступу чи конкретизації від правового висновку щодо перевищення замовленої (договірної) потужності за період січень-березень 2021 року, викладеного у постанові від 15.07.2022 колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №921/184/21.Справа №921/184/21 направлена на новий розгляд апеляційної інстанції. У додаткових поясненнях вказує що справи №918/686/21 і 926/3570/21 є подібні з огляду на однаковий суб`єктний склад, предмет в частині перевищення потужності, зміст правовідносин та нормативно-правове регулювання.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21 та на клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/5392/21. Вважає, що висновки Верховного Суду, викладені у справі№921/184/21 зберігають свою актуальність та підлягають застосуванню до справи №, є релевантними її обставинам.926/3570/21. Справи №918/686/21 і 926/3570/21 не є подібні, про що свідчить неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, у цьому випадку не виконується змістовий критерій порівняння правовідносин на їх подібність. Щодо справи №640/5392/21 відповідач не обгрунтував яким чином вирішення цієї справи про компенсацію недоотриманої тарифної виручки може вплинути на вирішення справи № 926/3570/21 про стягнення заборгованості за договором, також є безпідставним посиланням на Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", оскільки про встановлення судовими рішеннями обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою не йдеться.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У своєму клопотанні відповідач не навів жодних конкретних обставин, за яких апеляційна скарга у справі № 926/3570/21 не може бути розглянута до вирішення інших справ.

Суд не позбавлений можливості з`ясувати всі обставини, що мають важливе значення для розгляду апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21.

Зупинення провадження у справі за відсутності належних підстав для цього мало б наслідком невиправдане затягування судового процесу та порушення вимог щодо розумної тривалості розгляду апеляційної скарги.

Західний апеляційний господарський суд відхилив клопотання про зупинення провадження у справі №926/3570/21.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" також подало клопотання про призначення комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи. Мотивує тим, що для об`єктивного встановлення та розгляду всіх обставин справи необхідно опрацьовувати технічні дані про обсяги природного газу, оцінювати результати вимірів таких обсягів в пунктах приймання-передачі природного газу, та перевірити односторонні нарахування Позивачем заборгованості через призму усіх складових застосовуваної формули з економічної точки зору.

Вказує, що неможливо самостійно визначити саме обсяги надання Оператором ГТС послуг транспортування природного газу, та визначити вартість складових послуг, в тому числі послуги перевищення замовленої (договірної) потужності, відтак для вирішення господарського спору необхідні спеціальні знання в галузі технологічного процесу газотранспортної системи, економіки та бухгалтерського обліку, а тому в зазначеній справі необхідно призначити комплексну судово економічну та будівельно- технічну експертизу.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало заперечення на клопотання про призначення комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи з тих підстав, що первинних доказів у справі є достатньо для винесення рішення у справі.

Згідно із частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проте, зі змісту заявленого клопотання видно, що питання, поставлені заявником на вирішення експертизи, стосуються фактичних даних, які можна встановити при дослідженні наявних у справі документів.

Західний апеляційний господарський суд відхилив клопотання про призначення експертизи у справі№926/3570/21.

Щодо клопотання відповідача про застосування при вирішенні цього спору норм Регламенту Комісії (ЄС) №312/2014 від 26 березня 2014 року про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах та Регламенту Комісії (ЄС) №2017/459 від 16 березня 2017 року про встановлення мережевого кодексу механізмів розподілу потужності в газотранспортних системах та про скасування Регламенту (ЄС) № 984/2013 (з врахуванням письмових міркувань щодо застосування цих Регламентів):

Частинами 2-5 статті 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2019 року № 2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України" вирішено транспонувати положення актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу, офіційний переклад яких здійснено Урядовим офісом координації європейської та євроатлантичної інтеграції 25 листопада 2019 року, а саме: Регламенту Комісії (ЄС) № 2015/703 від 30 квітня 2015 року про встановлення мережевого кодексу правил інтероперабельності та обміну даними; Регламенту Комісії (ЄС) № 2017/459 від 16 березня 2017 року про встановлення мережевого кодексу механізмів розподілу потужності в газотранспортних системах та про скасування Регламенту (ЄС) № 984/2013; Регламенту Комісії (ЄС) № 2017/460 від 16 березня 2017 року про встановлення мережевого кодексу гармонізованих структур тарифу на транспортування газу; Регламенту Комісії (ЄС) № 312/2014 від 26 березня 2014 року про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах; Рішення Комісії (ЄС) № 2012/490 від 24 серпня 2012 року щодо внесення змін до Додатка І Регламенту (ЄК) № 715/2009 Європейського Парламенту та Ради щодо умов доступу до газотранспортних систем.

Ця постанова набрала чинності з 01 грудня 2019 року.

Предметом розгляду у цій справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності за період з травня по грудень 2019 року та похідні позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат. Підстава позову: укладений 17.12.2015 між АТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ "Чернівцігаз" (замовник) договір транспортування природного газу № (з наступними змінами і доповненнями).

За загальним правилом акти цивільного законодавства та нормативно-правові акти органів державної влади регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і не мають зворотної дії в часі.

На час виникнення спірних правовідносин між сторонами у цій справі (до 1 грудня 2019 року) Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2019 року № 2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України" не була чинною. Тому колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника у поданому клопотанні є необгрунтованими, вищевказаний Регламент Комісії (ЄС) у цьому спорі не підлягає до застосування.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представників сторін і вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Обставини справи:

17 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Укртрансгаз" ()) (позивач) (оператор) та Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" (найменування якого змінено на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз", ) (відповідач) (замовник) уклали договір транспортування природного газу №.

Згідно умов договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1). Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2). Послуги, які можуть бути надані замовнику за цим Договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування) (п. 2.3). Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п. 2.4). Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.5). Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6). Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або виходу передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7). Додатки №№ 1, 2, 3 є невід`ємною частиною договору. Додаток №3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8). Оператор має право, зокрема стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему в порядку, визначеному цим договором (п. 3.2). Замовник зобов`язаний не перевищувати замовлені потужності, визначені в договорі, здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності (п. 4.1). Замовник має право замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (п. 4.2). Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п. 5.4). На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі -ЗВТ) (п. 5.5). Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) (п. 6.1). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу (п. 6.2). Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються Оператором на його офіційному веб-сайті (п. 6.3). Вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом (п. 7.1). Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua (п. 7.2). Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору (п. 7.3). Величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку №1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформляється додатком №1 до цього договору (п. 8.1). У випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за відповідною формулою. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до 15-го числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 8.4 цього договору, визначається за даними оператора (п. 8.4). Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (п. 11.1). Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора (п. 11.2). Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора (п. 11.3).

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного балансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору. (11.4).

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5). Оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику нал його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем (п. 15.5). Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відноси сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку його дії жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1). Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін (п. 17.2). У разі внесення та затвердження регулятором змін до типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього договору (п. 17.3). Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених сторонами випадках направлено електронною поштою (п. 19.2). Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (п. 19.3). Пунктом 19.4 договору визначено уповноважених представників оператора та замовника, що призначені забезпечувати виконання положень цього договору, зокрема вказано номери телефону, факсу, електронні адреси представників.

29.11.2017 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої, пункти 8.2, 8.4, 9.4, викладено в такій редакції:

" 8.2. У разі якщо Замовник є прямим споживачем, величина договірної добової потужності Замовника повинна бути не меншою за максимальне (пікове) добове використання природного газу за період з 01 вересня попереднього року до 01 вересня поточного року, але не більшою за величину добової максимальної витрати (об`єму) газу комерційного вузла обліку за стандартних умов, визначеної в додатку 3 до цього Договору.

Оператор до 15 вересня поточного року надає на поштову адресу Замовника інформацію про його максимальне (пікове) добове використання природного газу за період з 01 вересня попереднього року до 01 вересня поточного року, що підтверджується звітом обчислювача/коректора комерційного вузла обліку.

У випадку якщо розподіл потужності (додаток 1 до цього Договору) для прямого споживача на наступний газовий рік суперечить вимогам абзацу першого цього пункту, Сторони зобов`язані внести зміни до розподілу потужності (додаток 1 до цього Договору) до початку наступного газового року.

Розподіл потужності надається прямому споживачу на період не менше одного року, крім випадків нових точок виходу (у поточному газовому році) з газотранспортної системи до прямого споживача у газовому році, в якому було здійснено приєднання такого споживача.

Для нових точок виходу з газотранспортної системи до прямого споживача у газовому році, в якому було здійснено приєднання такого споживача, розподіл потужності надається прямому споживачу до кінця поточного газового року. У подальшому розподіл потужності надається такому прямому споживачу на період не менше одного року.

Для нових точок виходу з газотранспортної системи до прямого споживача розмір добової договірної потужності Замовника для першого газового року визначається згідно з величиною максимальної витрати (об`єму) газу комерційного вузла обліку за добу за стандартних умов, яким має бути обладнаний об`єкт Замовника, що приєднується до газотранспортної системи, вказаних в опитувальному листі.

Величина договірної потужності Замовника, який є прямим споживачем, не може бути змінена до закінчення періоду, на який вона була розподілена, за винятком випадків збільшення величини договірної потужності за ініціативою Замовника.

Якщо на комерційному БОГ (ПВВГ) встановлено два і більше вимірювальних трубопроводів на базі лічильників газу та/або за методом змінного перепаду тиску, які обліковують природний газ в одному напрямку передачі газу (та які працюють почергово, наприклад за необхідності окремого обліку в міжсезонні періоди тощо), величина максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку визначається за вимірювальним трубопроводом, що має найбільшу максимальну вимірювану об`ємну витрату природничого газу.

Якщо на комерційному ВОГ (ПВВГ) встановлено два і більше вимірювальних трубопроводів на базі лічильників газу та/або за методом змінного перепаду тиску, які обліковують природний газ в одному напрямку передачі газу (та які працюють одночасно) або які обліковують природний газ за різними напрямками передачі газу, величина максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку визначається за сумою максимальних вимірюваних об`ємних витрат природного газу вищезгаданими вимірювальними трубопроводами.".

Пункт 8.4 розділу VIII змінено в частині формули розрахунку;

Пункт 9.4 розділу IX Договору викладено в такій редакції: Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату в строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться в строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період."

Додатком №3 до договору сторонами визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

За доводами позивача, звітами від 31.05.2019, 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, 30.09.2019, 31.10.2019, 30.11.2019, 31.12.2019 позивач визначив подобове використання потужності АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз". Позивач до позовної заяви долучені акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи №05-2019-/1000519 від 31.05.2019; №09-2019-/1000919 від 30.09.2019; №11-209-/1001119 від 30.11.2019, рахунки на оплату перевищеної замовленої (договірної) потужності за період з травня по грудень 2019 року на загальну суму 7 947 238,75 грн в яких, зазначені суми перевищення в цілому за місяць.

Позивач проводить подобові розрахунки без внесення змін у договір. П. 8.4. договору передбачено місячні розрахунки перевищення розміру договірних потужностей.

Пунктом 19.2 договору визначено, що будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених сторонами випадках направлено електронною поштою.

Позивач, як на доказ надіслання відповідачу документації, посилається на реєстри файлів завантаження до інформаційної платформи АТ "Чернівцігаз".

Отже, позивач у підтвердження свої вимог надав такі докази:

копія договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року;

копії актів наданих послуг від 31.05.2019 року №05-2019-/1000519, від 30.06.2019 року №06-2019-/1000619, від 31.07.2019 року № 07-2019-/1000719, від 31.08.2019 року, № 08-2019-/1000819, від 30.09.2019 року № 09-2019-/1000919, від 31.10.2019 року № 10-2019-/1001019, від 30.11.2019 року №11-2019-/1001119, від 31.12.2019 року № 12-2019-/1001219;

копії рахунків №05-2019-/ від 31.05.2019 року, №06-2019-/1000619 від 30.06.2019 року, № 07-2019-/1000719 від 31.07.2019, № 08-2019-/1000819 від 31.08.2019, № 09-2019-/1000919 від 30.09.2019 року, № 10-2019-/1001019 від 31.10.2019 року, № 11-2019-/1001119 від 30.11.2019 року, № 12-2019-/1001219 від 31.12.2019 року;

копії звітів про використання замовленої потужності АТ "Чернівцігаз" за травень - грудень 2019 року;

реєстр щодо відправлених файлів з інформаційної платформи АТ "Укртрансгаз" на адресу АТ "Чернівцігаз";

розрахунок суми основного боргу перед АТ "Укртрансгаз" за перевищення замовленої потужності по договору № від 17.12.2015 року між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Чернівцігаз";

розрахунок 3% перед АТ "Укртрансгаз" за перевищення замовленої потужності по договору № від 17.12.2015 року між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Чернівцігаз".

розрахунок пені перед АТ "Укртрансгаз" за перевищення замовленої потужності по договору № від 17.12.2015 року між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Чернівцігаз".

розрахунок суми, на яку збільшилась сума основного боргу внаслідок інфляційних процесів, що нарахована під заборгованості перед АТ "Укртрансгаз" за перевищення замовленої потужності по договору № від 17.12.2015 року між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Чернівцігаз";

цифровий диск DVD-R, що містить наступні докази:

акти приймання-передачі природного газу на ГРС за період травень-грудень 2019 року; Звіти про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу АТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта", що містять інформацію про подачі природного газу газовидобувними підприємствами, за період травень-грудень 2019 року;

повідомлення АТ "Чернівцігаз" на створення облікового запису уповноважених осіб та копії довіреностей для вчинення юридично значущих дій на Інформаційній платформі Оператора ГТС.

скріншоти з інформаційної платформи за період травень грудень 2019;

електронні докази- файли завантажені АТ "Чернівцігаз" на Інформаційну платформу за травень- грудень 2019 року (наявні у Відповідача); за формою 2 інформація про попередні та остаточні прогнози відборів споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби), за формою 3 - інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору споживання природного газу.

скріншоти з інформаційної платформи за період травень- грудень 2019 року як копії електронних доказів про дані, що містяться на інформаційній платформі, щодо алокацій подач та відборів на точках входу/виходу АТ "Чернівцігаз" у період травень - грудень 2019 року.

копії звітів про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу АТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта", що містять інформацію про подачі природного газу газовидобувними підприємствами, за період травень-грудень 2019 року.

копії актів приймання-передачі природного газу на ГРС за період травень-грудень 2019 року (підписані між АТ "Укртрансгаз" та АТ "Чернівцігаз").

реєстр файлів відправлених з інформаційної платформи філії "Оператор ГТС" АТ "Укртрансгаз". Реєстри файлів завантаження АТ "Чернівцігаз" до Інформаційної платформи за травень - грудень року. С

копії повідомлень АТ "Чернівцігаз" на створення облікового запису уповноважених осіб та довіреностей для вчинення юридично значущих дій на Інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідач заперечує позовні вимоги, аргументуючи тим, що договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 року є неукладеним у зв`язку з тим, що сторони не укладали додатки №1, №2 до договору. Щодо актів наданих послуг відповідач стверджує, що такі підписані ним помилково.

Предметом апеляційного перегляду є рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21, яким суд відмовив у задоволенні вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" про стягнення 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 864 979,34 пені, а також трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 351 750,45 інфляційних втрат в сумі 798 316,73 за порушення строків перевищення замовленої (договірної) потужності за договором транспортування природного № від 15.12.2015 року.

У частинах 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові 15.07.2022 у справі №921/184/21 зазначив, що договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені ст.901 ЦК України та спеціальним законодавством: Законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором.

Правовідносини сторін виникли на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 та регулюються ЦК, ГК, спеціальними законодавчими актами: Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою від 30.09.2015 № 2493 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, регулятор), а також Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

За змістом частин першої і другої статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Слід зазначити, що п. 2.4 спірного договору передбачав, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається з підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

У розділі ІХ договору сторони погодили порядок визначення вартості щодобових небалансів та розрахунків за них.

Відповідно до п.2.8 договору додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Суд першої інстанції інстанцій з`ясував, що додатки 1, 2, 3 до договору сторонами не укладалися.

За оцінкою місцевого господарського суду відсутність зазначених додатків свідчить про відсутність погодженої потужності у договорі та перешкоджає встановити обсяги перевищення.

Колегія суддів вважає безпідставними висновки про те, що відсутність додатків № 1, 2 до договору вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України є неукладеним.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у постанові Верховний Суд від 02.11.2022 у справі № 921/179/18 зазначив, що відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а отже й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість таких додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання, щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 ГК, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов (подібний правовий висновок викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20, Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №909/35/19).

Так у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21 зробив такі правові висновки:

" 8.15. Відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів частини восьмої статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 зі справи № 922/189/18.

8.19. Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

8.20. Отже, виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки 1 та 2 до Договору не укладаються".

Зазначену правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21, розглядаючи спір за позовом АТ "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 6 363 955,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 724 133,67 грн пені, 330 448,27 грн 3 % річних, 747 754,29 грн інфляційних втрат.

З матеріалів цієї справи №926/3570/21 видно, що сторони вчиняли дії, спрямовані на виконання договору, зокрема відповідач надсилав повідомлення з довіреностями на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи на інформаційній платформі; у спірний період на виконання пункту 11.1 договору сторонами підписувалися акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності); було підписано акти приймання-передачі обсягів природного газу за травень-грудень 2019 року.

Щодо аргументів відповідача та висновку суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для оплати послуг з тих підстав, що сторони не привели свої договірні відносини (у період дії спірних правовідносин) у відповідність до вимог Типового договору в редакції постанов НКРЕКП від 22.04.2019 № 580 і не внесли відповідні зміни, що є порушенням умов договору, що передбачає, що у разі внесення та затвердження регулятором змін до типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього договору.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку, що за конкретних обставин справи відсутність факту приведення умов договору транспортування природного газу у відповідність до нових правил ринку природного газу не звільняє учасників такого ринку від обов`язку дотримання правил визначених Кодексом ГТС у відповідній редакції на час надання послуг, оскільки у договорі визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, тобто зобов`язано оператора ГТС здійснити розподіл потужності на добу наперед на підставі поданих замовниками послуг транспортування номінацій, урахувавши попередньо розподілену потужність у кожній окремій точці входу/виходу до/із газотранспортної системи.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21, від 30.08.2022 у справі №918/772/21.

Сторонами уклали додаткову угоду №1 від 29.11.2017 до договору (дія якої поширюється на правовідносини сторін, починаючи з 29.12.2016), з метою приведення умов договору у відповідність з умовами Типового договору транспортування природного газу (Т-1, а.с.14-15).

Пунктом 2.4 договору у редакції додаткової угоди № 1 від 29.11.2017, обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

У п.2.8 договору встановлено, що додатки 1, 2,3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому, Додаток 3 укладається у випадку, коли замовник послуг є оператором газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

З аналізу змісту наявних у справі копій актів приймання-передачі природного газу за період з травня по грудень 2019 року, які підписали обидві сторони та в яких відображено обсяги отриманого відповідачем газу від АТ "Укртрансгаз" у спірний період, судом встановлено факт виконання сторонами умов договору транспортування природного газу.

Тобто, договір не ставив у залежність можливість отримання послуги підписанням додатку №1 чи №2 до договору. Не підписання сторонами додатків №1 та №2 договору не призвело до неузгодженості їх дій щодо виконання договору та не вплинуло на узгодження ними договірних умов, оскільки такі додатки не мають жодного відношення до визначення цих умов.

З огляду на вищевказане, у цій справі немає жодних підстав вважати договір транспортування природного газу неукладеним.

У пункті 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

У відповідності до частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 року.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Згідно з пунктом 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

З аналізу наведених норм чинного законодавства, транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Відповідно до пунктів 1, 2, 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму веб-сайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

Пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

За змістом пункту 2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

За умовами пункту 8.4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2017 року) у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою, передбаченою цим пунктом договору. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Оформлення послуг, які надаються за договором, за винятком послуг балансування здійснюється шляхом підписання сторонами актів наданих послуг відповідно до умов пункту 11.1 договору.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень - грудень 2019 року встановив величину використаних відповідачем обсягів потужності точок входу/виходу.

Оскільки відповідач не надав номінації на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, згідно з пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС вважається, що замовник подав нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу, а тому вся потужність, яка була йому надана, є перевищенням замовленої договірної потужності. Відповідні звіти фіксують обсяги перевищення розміру використаної потужності над замовленою подобово та містять здійснений позивачем розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності за травень-грудень 2019 року, всього на загальну суму 7947238,75 грн.

Згідно п. 8.4 Договору Позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач Відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

за травень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 999876,90 тис. м. /добу всього на загальну суму 377 232,78 грн;

за червень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 2 100 445,01 тис.м. /добу всього на загальну суму 396 202,74 грн;

за липень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 262486,04 тис.м3/добу всього на загальну суму 238 140,22 грн;

за серпень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 2 267 750,91 тис.м3/добу всього на загальну суму 427 761,32 грн;

за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 2 341 501,12 тис.м. /добу всього на загальну суму 441 672,67 грн;

за жовтень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 3 385191,49 тис.м. /добу всього на загальну суму 638 541,90 грн;

за листопад 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 10273344,41 тис. м. /добу всього на загальну суму 1937 840,41 грн;

за грудень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 18501 212,51 тис.м. /добу всього на загальну суму 3 489 846,71гривень.

У відповідності до п. 8.4 Договору Позивачем було направлено в Інформаційній платформі Відповідачу:

рахунок № 05-2019-/ від 31.05.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 377 232,78 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за травень 2019 року;

рахунок № 06-2019-/1000619 від 30.06.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 396202,74 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за червень 2019 року;

рахунок № 07-2019-/1000719 від 31.07.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 238 140,22 гривень та Звіт про використання -замовленої потужності за липень 2019 року;

рахунок № 08-2019-/1000819 від 31.08.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 427 761,32 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за серпень 2019 року;

рахунок № 09-2019-/1000919 від 30.09.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 441672,67 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за вересень 2019 року;

рахунок № 10-2019-/1001019 від 31.10.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 638 541,90 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за жовтень 2019 року:

рахунок № 11-2019-/1001119 від 30.11.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 1 937 840,41 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за листопад 2019 року,

рахунок № 12-2019-/1001219 від 31.12.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 3 489 846,71 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за грудень 2019 року.

Реєстр щодо відправлених файлів з Інформаційної платформи АТ "Укртрансгазаться" додано до позовної заяви.

Позивач також направив Відповідачу Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) від 31.05.2019 року №05-2019-/1000519, від 30.06.2019 року № 06-2019-/1000619, від 31.07.2019 року № 07-2019-/1000719, від 31.08.2019 року № 08-2019-/1000819. від 30.09.2019 року № 09-2019-/1000919, від 31.10.2019 року № 10-2019-/1001019 від 30.11.2019 року № 11-2019-/1001119, від 30.11.2019 року № 11-2019-/1001119, від 31.12.2019 року № 12-2019-/1001219 (копії актів додаються).

Проаналізувавши зміст наданих позивачем доказів, а саме копій: звітів про використання замовленої потужності АТ "Чернівцігаз" за травень - грудень 2019 року; актів приймання-передачі газу; реєстрів файлів завантаження до Інформаційної платформи, форми 2, 3; реєстрів файлів, відправлених з Інформаційної платформи; актів наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності; звітів про використання замовленої потужності; скрінів з Інформаційної платформи, колегія суддів дійшла висновку про те, що такі є належними, допустимими та підтверджують факт перевищення відповідачем розміру договірних потужностей у спірному періоді.

Згідно з п. 8.4 Договору підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені Оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається Замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем.

Як зазначено вище, на виконання вимог п. 8.4 договору позивач через інформаційну платформу відправив відповідачу звіти про використання замовленої потужності.

У силу положень п. 4.1 договору № від 17 грудня 2015 року відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

У відповідності із статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Отже, Відповідачем не здійснено сплату рахунків за перевищення замовленої потужності за травень-грудень 2019 року у строки, встановлені п. 8.4 Договору.

Вказаними діями (щодо порушення строків оплати наданих послуг за перевищення договірної потужності) Відповідач порушив умови п. 2.6, 8.4 Договору, а також порушив права та інтереси Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Матеріали справи не містять доказів про оплату відповідачем перевищеної замовленої (договірної) потужності в травень-грудень 2019 року на підставі договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року на загальну суму 7947238,75 грн.

Наданий позивачем розрахунок суми основного боргу відповідач не спростував належними і допустимими доказами.

Зважаючи на наведене наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних втрат:

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач порушив строки оплати перевищення замовленої (договірної) потужностіза травень- грудень 2019 року позивачем, на підставі п. п. 13.1, 13.5 договору, ст. ст. 258 (з урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень), ст. 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ч. 3 ст. 198, ст. 232 (з урахуванням п. 7 Розділу ІХ Прикінцевих положень) ГК України нарахував відповідачу пеню в розмірі 864 979,34 грн, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 351 750,45 грн та інфляційні втрати в розмірі 798 316,73 гривень.

Відповідач не спростував наданих позивачем розрахунків трьох відсотків річних та інфляційних втрат, не надавав у суді першої інстанції власного контррозрахунку.

З огляду встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати перевищеної замовленої (договірної) потужності, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача 351 750,45 грн три проценти річних від простроченої суми та 798 316,73 грн інфляційних втрат за визначений позивачем період.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені:

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 13.5 договору № від 17 грудня 2015 року, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Суд встановив порушення відповідачем строків оплати, отже наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 864 979,34 грн пені.

З огляду на викладене, до стягнення з відповідача підлягає 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 864 979,34 грн пені, 351 750,45 грн три проценти річних від простроченої суми, 798 316,73 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведені обставини справи і приписи закону суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 864 979,34 грн пені, 351 750,45 грн три проценти річних від простроченої суми, 798 316,73 грн інфляційних втрат за порушення строків перевищення замовленої (договірної) потужності за договором транспортування природного № від 15.12.2015 не відповідають встановленим обставинам справи, а тому рішення Господарського Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21 підлягає скасуванню.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 лютого 2022 року у справі №926/3570/21 скасувати, ухвалити нове судове рішення:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка, 9А; ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ) 7 947 238,75 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 864 979,34 грн пені, 351 750,45 грн три проценти річних від простроченої суми, 798 316,73 грн інфляційних втрат і 149 434,28 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка, 9А; ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ) 224151,42 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 19 червня 2023 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех