ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. Справа№ 910/2633/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Луцюк А.В. За участю представників учасників процесу: від позивача: не з`явився; від відповідача-1: не з`явився; від відповідача-2: не з`явився.
Розглянув у відритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" про ухвалення додаткового рішення суду

за результатами розгляду апеляційної скарги

у справі №910/2366/22 Господарського суду міста Києва

за первісним позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс",

2. ОСОБА_1

про солідарне стягнення 31 659,82 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс"

до Акціонерного товариства "Таскомбанк"

про стягнення 121 616,39 грн,

За результатами розгляду заяви, Північний апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" (далі - АТ "Таскомбанк") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс"(далі - ТОВ "ВВ Імекс") та ОСОБА_1 заборгованості, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, у розмірі 31 659,82 грн.

Крім того, у процесі розгляду справи до Господарського суду міста Києва ТОВ "ВВ Імекс" подано зустрічний позов до АТ "Таскомбанк" про стягнення, з останнього, з урахуванням заяви про зміну предмету зустрічного позову та збільшення розміру позовних вимог, суми зайво списаних коштів по відсоткам у розмірі 121 616,39 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 у справі №910/2633/22 у задоволені первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено. Стягнуто з АТ "Таскомбанк" на користь ТОВ "ВВ Імекс" 121 616,39 грн надмірно сплачених коштів та 2 481,00 грн судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, АТ "Таскомбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 у справі №910/2633/22 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким позов АТ "Таскомбанк" в частині стягнення з ТОВ "ВВ Імекс" та ОСОБА_1 на користь АТ "Таскомбанк" заборгованості за генеральним договором про надання банківських послуг від 15.11.2018 №Т09.12.2014 К 2050 у розмірі 31 659,82 грн задовольнити, а також відмовити у задоволені зустрічного позову ТОВ "ВВ Імекс" до АТ "Таскомбанк" в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу АТ "Таскомбанк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 у справі №910/2633/22 залишено без змін.

26.05.2023 через систему "Електронний суд" ТОВ "ВВ Імекс" подано заяву про розподіл судових витрат, у якій останнє просило стягнути з АТ "Таскомбанк" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 26.05.2023 заяву ТОВ "ВВ Імекс" передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 розгляд заяви ТОВ "ВВ Імекс" про ухвалення додаткового рішення призначено на 19.06.2023.

09.06.2023 через систему "Електронний суд" АТ "Таскомбанк" подано відзив на заяву ТОВ "ВВ Імекс" про розподіл судових витрат, у якому просив суд відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 500,00 грн у зв`язку з недоведеністю її наявності.

Так, зокрема, АТ "Таскомбанк" зазначило, що обсяг наданих адвокатом юридичних послуг на користь боржника є мінімальним, а тому розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7 500,00 грн, що стягується з АТ "Таскомбанк", є непропорційним для даної справи.

14.06.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "ВВ Імекс" про розгляд справи без участі його представника.

У судове засідання 19.06.2023 представники сторін не з`явилися.

Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що копію ухвали Північного апеляційного господарського суду було направлено в електронні кабінети сторін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи суд апеляційної інстанції враховує таке.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ВВ Імекс" заявлено вимогу про відшкодування понесених судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ "ВВ Імекс" (клієнт) здійснювалося адвокатом Федьковим Олексієм Олександровичем на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 10.05.2022 №1/10/05.

Відповідно до пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити адвокату зазначені послуги.

Згідно з пунктом 2.1 договору обсяг, спосіб надання та вид професійної допомоги (юридичних послуг), яка надається клієнту, визначається адвокатом самостійно на основі письмового звернення клієнта (уповноваженої особи клієнта) з конкретним дорученням, під яким сторони розуміють факт направлення клієнтом на адресу адвоката відповідного повідомлення.

Прийняття кожного доручення оформляється додатковою угодою до цього договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати тощо (пункт 2.4 договору).

За умовами пункту 10.1 договору розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається сторонами у порядку, що передбачений пунктом 2.4 договору.

Остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається сторонами шляхом підписання акта (пункт 10.2 договору).

При розрахунку вартості надання професійної правничої допомоги, вказаної в пунктах 10.1, 10.2 цього договору, враховується час, витрачений адвокатом, а також обсяг та складність наданих послуг (пункт 10.3 договору).

03.03.2023 між ТОВ "ВВ Імекс" та адвокатом Федьковим О.О. підписано додаткову угоду №16-03/03 до договору, згідно з якою клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати професійну правничу допомогу у рамках господарського судочинства за апеляційною скаргою АТ "Таскомбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 у справі №910/2633/22.

У пункті 2 додаткової угоди сторони дійшли беззаперечної згоди, що на виконання доручення клієнта адвокатом надаються наступні види правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи, аналіз судової практики; складання процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у апеляційному господарському суді.

За умовами пункту 3 додаткової угоди загальна сума гонорару (винагороди) складає 7 500,00 грн та здійснюється клієнтом у наступному порядку: 7 500,00 грн протягом 5 робочих днів з дати виставлення рахунку по даній додатковій угоді.

На підтвердження виконання робіт (надання послуг) позивачем надано суду акт приймання наданих послуг від 03.03.2023 №1 на суму 7 500,00 грн, рахунок-фактуру від 03.03.2023 №А-01 на суму 7 500,00 грн, платіжну інструкцію від 03.03.2023 №12 на суму 7 500,00 грн.

Згідно з актом приймання наданих послуг від 03.03.2023 №1 адвокат Федьков О.О. надав ТОВ "ВВ Імекс" наступні послуги: аналіз судової практики, складання та оформлення відзиву на апеляційну скаргу у справі №910/2633/22, послугу надано у період з 03-06 березня 2023 року, вартість послуги - 7 500,00 грн.

Платіжною інструкцією від 03.03.2023 №12 ТОВ "Імекс ВВ" сплачено на користь адвоката Федькова О.О. 7 500,00 грн.

Адвокат Федьков О.О. здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 01.08.2011 №543.

Згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ВВ Імекс" було заявлено про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції складає 7 500,00 грн, а також надано докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як зазначалось вище, позивачем було подано відзив на заяву ТОВ "ВВ Імекс" про розподіл судових витрат, у якому АТ "Таскомбанк" не погодився із заявленими до стягнення витратами на професійну правничу допомогу, у зв`язку з тим, що вказані витрати, на його думку, є необґрунтованими, формально обрахованими та неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Здійснивши аналіз доводів позивача, а також співмірності заявленого ТОВ "ВВ Імекс" розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Колегія суддів вважає необґрунтовано завищеним вартість наданих послуг за аналіз судової практики, складання та оформлення відзиву на апеляційну скаргу та дійшла висновку про часткове задоволення в сумі 5 000,00 грн.

Інші аргументи АТ "Таскомбанк" викладені у відзиві на заяву ТОВ "ВВ Імекс" про розподіл судових витрат не знайшли свого підтвердження.

За приписами частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат шляхом стягнення з АТ "Таскомбанк" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій у розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи те, що судовий збір за прийняття додаткового рішення (постанови) не здійснюється, то відповідно судовий збір згідно з приписами статті 129 ГПК України розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 123, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" про ухвалення додаткового рішення суду про витрати на правничу допомогу у справі №910/2633/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ідентифікаційний код 09806443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11; ідентифікаційний код 32156999) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині вимог заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" про ухвалення додаткового рішення суду про витрати на правничу допомогу у справі №910/2633/22 залишити без задоволення.

4. Додаткова постанова є невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №910/2633/22.

5. Матеріали справи №910/2633/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Доручити Господарському суду міста Києва у порядку ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарження у касаційному порядку згідно ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями - 22.06.2023.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова