РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023Справа № 910/4177/23
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнафта-Постач"

про стягнення 1504,00 грн та зобов`язання вчинити дії

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафта-постач» про стягнення 1 504,00 грн та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 92-2022 від 05.10.2022 у частині передачі оплаченого товару з огляду на що позивач просить суд стягнути 1504,00 грн штрафу та зобов`язати відповідача замінити товар (скретч - картка/талон) неналежної якості на товар (скретч - картка/талон) належної якості в об`ємі 160 л. (бензин марки А-95) за Договором № 92-2022 від 05.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

05.04.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

03.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

11.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнафта-Постач" (постачальник, відповідач) укладено Договір поставки № 92-2022 від 05.10.2022 (Договір) відповідно до п.п. 1.1. - 1.5. якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товар, Код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (Бензин марки А95, скретч-картка), паливо за довірчим документом - скретч-карткою, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування Товару згідно рахунків та накладних на Товар. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: 1060 літрів, згідно рахунків та накладних на Товар. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за скретч-карткою на отримання Товару, відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 року.

Згідно п. 2.1. Договору Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов Договору.

Якість Товару повинна відповідати ТУ і ДСТУ виробника. Підтвердженням неналежної якості палива (не відповідність ТУ і ДСТУ) є висновок експертизи незалежної експертної організації, акредитованої лабораторії, в порядку згідно діючого законодавства України (п. 2.2. Договору).

У п. 3.2. визначено, що загальна сума Договору складає: 49 820,00 грн. з ПДВ.

Згідно умов пунктів 5.1. - 5.3. Договору строк поставки Товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). Місце поставки (передачі) Товару та її умови: передача Покупцю Товару за цим Договором здійснюється на АЗС згідно п. 1.6 шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки; довірчий документ - скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки Товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю Товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці; умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі. Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання Покупцем Товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі, або якщо захисна стрічка ідентифікаційного номера пред`явленого довірчого документа -пошкоджена. Активація скретч-карток відбувається виключно при отриманні Постачальником підписаних з відбитком печатки (якщо Покупець має печатку) оригіналу накладних на Товар.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідач передав позивачу талони А95 20 л, у кількості 40 штук, початковий номер 50, кінцевий номер 89; талони А95 20 л, у кількості 12 штук, початковий номер 90, кінцевий номер 01; талон А95 20 л, у кількості 1 штука, початковий/кінцевий номер 02, які підтверджують право Покупця на отримання палива: Бензин А-95 в кількості 1060 літрів на суму 49 820,00 грн, згідно рахунку СФПЦ-00001127 на суму 49 820,00 грн, ПДВ - 3 259,25 грн (підтверджується видатковою накладною №ОТПЦ-00001045 від 13.10.2022).

Звертаючись до суду з позовом у справі № 910/4177/23 позивач зазначає, що відповідачем було порушено умови п. 1.1, 2.1, 5.2.1, 6.3 Договору, а саме поставлено товар (скретч-картки) неналежної якості, оскільки, позивачу відмовили в придбанні палива за талонами А95 20л у кількості 8 штук, початковий номер 60, кінцевий номер 67.

З огляду на викладене, позивач просить суд зобов`язати відповідача замінити товар (скретч - картка/талон) неналежної якості на товар (скретч - картка/талон) належної якості в об`ємі 160 л. (бензин марки А-95) за Договором № 92-2022 від 05.10.2022 та стягнути 1 504,00 грн штрафу за неякісний товар.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що предметом Договору є Товар, Код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, а скетч-картки є лише засобом отримання зазначеного Товару, при цьому, відповідачем належним чином виконано свої зобов`язання за Договором та передано позивачу скетч-картки, однак, внаслідок об`єктивних обставин емітенти паливних карток в односторонньому порядку призупинили отоварення в мережі автозаправних станцій партнерів скетч-карток, реалізованих ТОВ «Укрнафта-постач» своїм контрагентам. Відповідач, також, зазначає, що пропонував провести повернення коштів за невикористані талони, однак, погодження з боку позивача не отримав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнафта-Постач" укладено Договір поставки № 92-2022 від 05.10.2022, відповідно до п.п. 1.1. - 1.5. якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товар, Код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (Бензин марки А95, скретч-картка), паливо за довірчим документом - скретч-карткою, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування Товару згідно рахунків та накладних на Товар. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: 1060 літрів, згідно рахунків та накладних на Товар. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за скретч-карткою на отримання Товару, відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 року.

Відповідно до п. 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1442 розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Судом було встановлено, що на виконання умов Договору відповідач передав позивачу талони А95 20 л, у кількості 40 штук, початковий номер 50, кінцевий номер 89; талони А95 20 л, у кількості 12 штук, початковий номер 90, кінцевий номер 01; талон А95 20 л, у кількості 1 штука, початковий/кінцевий номер 02, які підтверджують право Покупця на отримання палива: Бензин А-95 в кількості 1060 літрів на суму 49 820,00 грн, згідно рахунку СФПЦ-00001127 на суму 49 820,00 грн, ПДВ - 3 259,25 грн (підтверджується видатковою накладною №ОТПЦ-00001045 від 13.10.2022).

Однак, як зазначає позивач та не спростовує відповідач, позивачу відмовили в придбанні палива за талонами А95 20л у кількості 8 штук, початковий номер 60, кінцевий номер 67.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 673 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Так, відповідно до п. 2.1. Договору Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов Договору.

Якість Товару повинна відповідати ТУ і ДСТУ виробника. Підтвердженням неналежної якості палива (не відповідність ТУ і ДСТУ) є висновок експертизи незалежної експертної організації, акредитованої лабораторії, в порядку згідно діючого законодавства України (п. 2.2. Договору).

Як вбачається з умов Договору Товаром є бензин А-95, тоді-як, скретч-картки, які просить замінити позивач є довірчими документами, на підставі яких здійснюється видача відповідного Товару.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів передачі позивачу Товару неналежної якості, тобто, бензину, який не відповідає ТУ і ДСТУ виробника, а відтак, правові підстави для здійснення заміни товару за Договором відсутні.

Щодо наявності/відсутності підстав для заміни саме скретч-карток (талонів), що підтверджують право Покупця на отримання палива - бензину А-95 в кількості 160 літрів, суд звертає увагу на таке.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що після оплати Товару протягом 5-ти робочих днів Постачальник зобов`язаний передати Покупцю, а Покупець зобов`язаний отримати від Постачальника довірчі документи (скетч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати Товару.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов Договору відповідач передав позивачу талони А95 20 л, у кількості 40 штук, початковий номер 50, кінцевий номер 89; талони А95 20 л, у кількості 12 штук, початковий номер 90, кінцевий номер 01; талон А95 20 л, у кількості 1 штука, початковий/кінцевий номер 02.

При цьому, в чому саме полягає невідповідність таких талонів умовам Договору чи приписам чинного законодавства позивач не зазначає.

Більше того, судом встановлено, що Покупець звертався до Продавця з листами №ПВІЗТ-ВД/33 від 05.01.2023 та №ПВІЗТ-ВД/59 від 10.10.2023 в яких просив активувати талони А95 20 л. за номерами 60 - 67.

Продавець у відповідь листом №005/23 від 19.01.2023 повідомив, що ТОВ "Укрнафта-Постач" не є емітентом паливних довірчих документів, а лише здійснює їх реалізацію. Придбані покупцем скретч-картки були активовані у встановленому порядку на сайті https://nv.avias.pp.ua і https://vv.avias.pp.ua. При цьому, відповідач зазначив, що внаслідок об`єктивних обставин емітенти паливних карток та керуюча компанія паливними проектами «Авіас» в односторонньому порядку призупинили отоварення в мережі автозаправних станцій партнерів «Авіас» скетч-карток, реалізованих ТОВ «Укрнафта-постач» своїм контрагентам.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством та/або його неефективність для захисту порушеного права/інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 зі справи № 910/10011/19, від 02.02.2021 зі справи № 925/642/19.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, порушення прав позивача полягає в не передачі позивачу товару (бензину) за талонами А95 20л у кількості 8 штук, початковий номер 60, кінцевий номер 67.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За наведених обставин, належним, ефективним та таким, що відповідає нормам законодавства, способом захисту з огляду на викладені обґрунтування позовної заяви, є вимога про передачу товару (бензину А-95) або вимога про повернення відповідної суми коштів. В той же час, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання замінити талони неналежної якості на талони належної якості, не відповідає суті порушеного права та є неефективним.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача замінити товар (скретч - картка/талон) неналежної якості на товар (скретч - картка/талон) належної якості в об`ємі 160 л. (бензин марки А-95) за Договором № 92-2022 від 05.10.2022 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, враховуючи що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставини передачі позивачу товару неналежної якості, позовна вимога про стягнення штрафу за порушення умов зобов`язання щодо якості товарів у розмірі 1 504,00 грн на підставі приписів ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, також, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева