ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. Справа№ 911/3902/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 26.06.2023;

від позивача: Головіна О.І. - адвокат, посвідчення № 10470/10 від 07.02.2022;

від відповідача: Сухарський В.М. - адвокат, посвідчення № 2568/10 від 29.04.2004;

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпорний банк України"

до Приватного акціонерного товариства "Бориспільський автозавод"

про 195 541 591, 84 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.09.2017 у справі №911/3902/15 позов задоволено повністю.

13.04.2021 Північним апеляційним Господарським судом у справі № 911/3902/15 було прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бориспільський автозавод» на рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2017 у справі №911/3902/15 задовольнено частково; рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2017 у справі №911/3902/15 - змінено; резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2017 у справі №911/3902/15 викладено у наступній редакції: позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Бориспільський автозавод» на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Кредитним договором №151107К26 від 22.06.2007, а саме: 78 742 251 грн 49 коп. основної заборгованості по кредиту, 19 569 287 грн 89 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 572 134 грн 82 коп. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 27 584 303 грн 52 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 10 526 263 грн 04 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1 873 938 грн 03 коп пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 298 705 грн 78 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 4 451 504 грн 64 коп інфляційних втрат за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 1 300 369 грн 83 коп заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, 253 434 грн 07 коп. пені за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 32 885 грн 07 коп 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 562 394 грн 99 коп інфляційних втрат за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, та заборгованість за Кредитним договором №151107К29 від 22.06.2007, а саме: 17 635 000 грн 00 коп. основної заборгованості по кредиту, 4 230 530 грн 68 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 366 731 грн 68 коп. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 6 318 983 грн 13 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 2 271 308 грн 24 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 414 667 грн 96 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 64 889 грн 63 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 470 228 грн 55 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 279 816 грн 77 коп заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, 53 686 грн 81 коп. пені за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 7 164 грн 68 коп 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 126 219 грн 77 коп інфляційних збитків за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, а також 66 900 витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Бориспільський автозавод» в дохід Державного бюджету України 31 409 грн 52 коп. судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в дохід Державного бюджету України 36 978 грн 48 коп судового збору за подання Приватним акціонерним товариством «Бориспільський автозавод» апеляційної скарги.

До Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами.

В указаній заяві Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" просив задовольнити заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд судового рішення за виключними обставинами; скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15; змінити рішення Господарського суду Київської області від 21.09.2017 у справі № 911/3902/15, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції: «Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Бориспільський автозавод» (08322, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проліски, вул. Броварська, 4; ) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127; заборгованість за Кредитним договором №151107K26 від 22.06.2007, а саме: 78 742 251 грн. 49 коп. основної заборгованості по кредиту, 19 569 287 грн. 89 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1 572 134 грн. 82 коп. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 27 584 303 грн. 52 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 20 657 766 грн. 05 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3 455 175 грн. 32 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 381 063 грн. 64 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 5 287 720 грн. 84 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 2 032 295 грн. 44 коп. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, 449 710 грн. 44 коп. пені за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 43 292 грн. 45 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 680 688 грн. 29 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, та заборгованість за Кредитним договором № 151107K29 від 22.06.2007, а саме: 17 635 000 грн. 00 коп. основної заборгованості по кредиту, 4 230 530 грн. 68 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 366 731 грн. 68 коп. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 6 318 983 грн. 13 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 4 540 344 грн. 90 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 768 707 грн. 63 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 78 881 грн. 30 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 470 228 грн. 55 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну Сплату відсотків за користування кредитом, 426 929 грн. 05 коп. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, 93 138 грн. 18 коп. пені за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 9 256 грн. 50 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, 144 889 грн. 41 коп інфляційних збитків за несвоєчасну сплату комісії за користування кредитом, а також 73 080 грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. призначено до розгляду заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами на 16.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 було зупинено апеляційне провадження у справі № 911/3902/15 за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №911/3902/15 за виключними обставинами за позовом Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного акціонерного товариства "Бориспільський автозавод" про стягнення 195 541 591,84 грн. до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/4518/16. Зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 було прийнято справу № 911/3902/15 до провадження за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Постановою Великої Палати Верховного Суду 05.04.2023 (оприлюднено - 19.04.2023) касаційні скарги Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» та Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 у справі № 910/4518/16 - залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 було поновлено провадження за виключними обставинами у справі № 911/3902/15, розгляд заяви призначено на 30.05.2023.

У судовому засіданні 30.05.2023 було продовжено строк розгляду заяви в розумінні ст. 6 Конвенції, а також оголошено перерву до 26.06.2023.

21.06.2023 через електронну пошту суду від заявника надійшли письмові пояснення, в яких сторона фактично підтримала доводи заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за виключними обставинами з посиланням на практику Великої Палати Верховного Суду в аналогічних спорах.

22.06.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення у даній справі, в яких сторона заперечувала проти задоволення заяви про перегляд рішення за виключними обставинами. Також відповідач зазначив, що вважає постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог - обґрунтованою.

В судове засідання 26.06.2023 з`явились представники обох сторін. Представник заявника підтримав вимоги поданої заяви про перегляд постанови за виключними обставинами з мотивів, викладених у заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача в судовому засіданні 26.06.2023 проти заяви про перегляд заперечував, просив залишити її без задоволення з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заява була розглянута в розумний строк в розумінні ст. 6 Конвенції з незалежних від суду причин: у зв`язку із зупиненням апеляційного провадження у даній справі, через часткову відсутність фінансування на здійснення судом відправки поштової кореспонденції через збройну агресію росії проти України; поведінку сторін та з метою забезпечення рівності сторін; враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та перебої з електроживленням.

Розглянувши подану заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Наведена підстава для перегляду судових рішень надає право заявнику звернутися до суду про перегляд судових рішень за виключними обставинами за таких умов: застосування судом при вирішенні відповідної справи закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, неконституційність якого встановлена Конституційним Судом України або ж незастосування судом при вирішенні справи закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, конституційність якого встановлена Конституційним Судом України. Лише за таких обставин може бути відкрите провадження за виключними обставинами. Аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/3006/17.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в своїй заяві посилається на рішення Конституційного Суду України №6-р(ІІ)/2022 від 22.06.2022 року у справі №3-188/2020(455/20), ухвалене за результатами розгляду конституційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» щодо відповідності Конституції України (конституційності) припису першого речення частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України.

Вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), припис першого речення частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України.

Так, заявник зазначив, що у рішенні Конституційного Суду України висловлено наступну юридичну позицію: "… що як на момент укладення кредитного договору, так і протягом строку кредитування Банк мав правомірні очікування на отримання процентів за користування грошовими коштами до дня повернення кредиту, а відтак право вимоги Банку щодо сплати йому таких процентів є майном та відповідно об`єктом права власності, захист якого гарантує стаття 41 Конституції України".

Крім того, Банк також вказує на таку редакцію пункту 7 вказаного вище рішення:

"…аналіз сфери застосування приписів статей 625 та 1050 Кодексу свідчить про те, що вони унормовують питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання позичальником, тоді як приписи статті 1048 Кодексу визначають загальні умови нарахування, сплати процентів за користування грошовими коштами як істотні умови договору позики, кредитного договору";

"Конституційний Суд України зазначає, що приписи частини другої статті 625, першого речення частини першої статті 1050 Кодексу та частини першої статті 1048 Кодексу регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі";

"Конституційний Суд України вважає, що застосування припису першого речення частини першої статті 1050 Кодексу як такого, що його скеровано на надання кредитодавцеві права на отримання трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат як заходів цивільної відповідальності за неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань, не може впливати на право кредитодавця на отримання процентів як плати за користування кредитом, тобто на право вимагати від боржника виконання зобов`язань за кредитним договором у натурі".

Разом з тим Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що практика судів щодо можливості одночасного застосування приписів частини першої статті 1048 Кодексу та першого речення частини першої статті 1050 Кодексу в системному зв`язку з частиною другою статті 625 Кодексу з березня 2018 року зазнала докорінних змін. Ці зміни зумовлено, по-перше, зміною підходу до тлумачення статті 1048 Кодексу (щодо обов`язку боржника сплачувати проценти до дня повернення позики) у контексті визначення строку виконання зобов`язань за кредитним договором, а по-друге, новим підходом до визначення юридичної природи процентів, що їх встановлено частиною першою статті 1048 Кодексу (плата за надані грошові кошти) і частиною другою статті 625 Кодексу (міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання), та різними юридичними підставами для їх застосування. У зв`язку з наведеним Конституційний Суд України наголошує, що забезпечення сталості та єдності судової практики є основоположною функцією Верховного Суду (частина перша статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), яку не може здійснювати інший орган державної влади, зокрема, Конституційний Суд України".

Суд апеляційної відхиляє доводи заявника, які стосуються фактичного тлумачення останнім рішення Конституційного Суду України від 22.06.2022 №6-р(ІІ)/2022 у справі №3-188/2020(455/20), з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України, справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Таким чином, суд апеляційної інстанції розглядає враховує межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається в розумінні ч.5 ст. 320 ЦК України та ст. 269 ГПК України.

Так, задовольняючи частково позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпорний банк України" у даній справі, суд апеляційної інстанції своє рішення обґрунтовував наступним.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягають положення статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом апеляційної інстанції у постанові від 13.04.2021 було встановлено, що у даній справі банком на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України та умов пунктів 3.2. кредитних договорів заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача відсотків за користування кредитами за договорами К26 та К29 за період з 01.03.2014 по 28.08.2015, тобто, включаючи період поза межами строку дії кредитних договорів - після 31.12.2014.

Дослідивши зміст постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 було встановлено, що судом апеляційної інстанції під час його ухвалення процитовано та застосовано частину першу статті 1050 Цивільного кодексу України, у тому числі її перше речення, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі відсутня наведена скаржником підстава для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки означена норма права була визнана Конституційним Судом України такою, що відповідає Конституції України (є конституційною) та була застосована судом. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/1269/18, від 06.10.2022 у справі №916/1315/18.

Таким чином, ухвалюючи постанову від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15, суд апеляційної інстанції застосував у своєму рішенні, зокрема, положення ч. 1 ст. 1050 ЦК України, які визначені Конституційним Судом України такими, що відповідають Конституції України, тобто, є конституційними.

А отже, наведена АТ "Державний експортно-імпорний банк України" в своїй заяві обставина не є виключною в розумінні п. 1 ч. 3 ст. 320 ГПК України, у зв`язку з чим у задоволенні заяви (вх. № 0000606/25341-22 від 21.07.2022) представника про перегляд судового рішення у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами - слід відмовити.

Таким чином, доводи скаржника, по суті, зводяться до незгоди із прийнятим рішенням апеляційною інстанцією. Більш того, в основу заяви банку щодо перегляду покладено висновки Конституційного Суду України, викладені у його рішенні, які не мають своїм наслідком зміну судової практики, сталість і єдність якої є функцією Верховного Суду, правову позицію якого і було правомірно застосовано судом апеляційної інстанції під час вирішення справи. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 916/1293/18.

Щодо сталості правових висновків суду касаційної інстанції в частині застосування положень ст. 1050 ЦК України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 колегія суддів врахувала висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові № 444/9519/12 від 28.03.2018 при розгляді даної справи.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (пункт 92) зазначила про відсутність підстав для відступу від наведених висновків, викладених раніше у її постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові також зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя) (пункт 117 постанови).

За змістом пунктів 142-145 цієї ж постанови зазначено, що наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20) обґрунтування (що приписи частини другої статті 625 ЦК України, першого речення частини першої статті 1050 ЦК України та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі) збігається з висновками Великої Палати Верховного Суду. Саме тому, що приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за статтею 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за статтею 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).

Вказане свідчить про послідовну та сталу правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статей 625 та 1048 ЦК України у питанні можливості нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, зокрема, й після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове його погашення.

Наведеним вище також спростовуються посилання скаржника на Рішення Конституційного Суду України від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20), обґрунтування якого, за висновками Великої Палати Верховного Суду (пункт 143 постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16), збігається з її правовою позицією щодо застосування вказаних правових норм.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що Велика Палата Верховного Суду вкотре підтримала свою правову позицію у питанні нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, відсутні підстави для відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування норм права про відсутність у кредитодавця права нараховувати передбачені договором проценти протягом усього фактичного строку користування кредитом, викладених у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 31.10.2018 у справі №161/12771/15-ц, від 10.04.2019 у справі №461/10610/13-ц, від 03.07.2019 у справі №1519/2-3165/11, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц, від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами заявником було зазначено встановлена Конституційним Судом України конституційність закону, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При розгляді поданої заяви, суд таких обставин (які стали б підставою для перегляду постанови за виключними обставинами) - не встановив, оскільки суд апеляційної інстанції застосував у своєму рішенні, зокрема, положення ч. 1 ст. 1050 ЦК України, які визначені Конституційним Судом України такими, що відповідають Конституції України, тобто, є конституційними. Тоді як доводи заявника з посиланням на практику Великої Палати Верховного Суду в аналогічних справах - не є підставою для перегляду постанови за виключними обставинами в розумінні п. 1 ч. 3 ст. 320 ГПК України, а фактично спрямовані на перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, що суперечить принципу обов`язковості судового рішення, завданням та основним засадам господарського судочинства (ст. 2, 18 ГПК України).

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість поданої Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" заяви про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами. А тому відмовляє у її задоволенні на підставі вищевикладеного.

Керуючись ст. ст. 234, 236, 270, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. № 0000606/25341-22 від 21.07.2022) Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 за виключними обставинами - відмовити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 911/3902/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк, передбачений ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 26.06.2023.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім