ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1111/23

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

Адвокатського бюро Кононенка «Шедір» (01010, місто Київ, провулок Хрестовий, будинок 2, офіс 210, код: 43208237)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (07300, Київська обл., місто Вишгород, «Карат», Промисловий майданчик, будинок 5-А, приміщення 1, код: 37496261)

про стягнення 9673,06 гривень,

До Господарського суду Київської області 17.04.2023 надійшла позовна заява Адвокатського бюро Кононенка «Шедір» (далі по тексту позивач/АБ «Шедір») про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (далі по тексту відповідач/ТОВ «ВКФ « 2Д») заборгованості у загальному розмірі 9673,06 гривень, з яких: 1753,45 гривень 3% річних, 7919,61 гривень інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/335/20, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2023 позовну заяву АБ «Шедір» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1111/23. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 25.05.2023 відповідачем ухвали про відкриття провадження від 24.04.2023 у справі № 911/1111/23, відзив на позов не подав.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023, у справі № 911/335/20, стягнуто з ТОВ «ВКФ « 2Д» на користь АБ «Шедір» 211224,40 гривень заборгованості та 3168,37 гривень судового збору.

Отже, вказане рішення набрало законної сили 13.03.2023.

Під час розгляду справи № 911/335/20 судами, зокрема, встановлено наступні обставини:

- 25.04.2016 між ТОВ «Схід Скло» (правонаступником якого є Адвокатське бюро Кононенка «Шедір», постачальник) та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (покупець) укладено договір поставки № 21 за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар - скло листове, дзеркала, скло візерунчате та іншу скляну продукцію, а покупець зобов`язується прийняти вказану продукцію та сплатити її вартість у порядку та терміни, які визначені цим договором. Ціна продукції фіксується сторонами у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.1 договору). Загальна вартість даного договору складає суму вартості продукції, поставленої по цьому договору (п. 4.5 договору);

- на підтвердження здійснення поставки товару за видатковою накладною № 150 від 05.05.2017 на суму 251889,04 грн, у т.ч. ПДВ 41981,51 грн, позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну за № 13 від 05.05.2017 на суму 251889,04 грн, в т.ч. ПДВ 41981,51 грн, видану позивачем на ім`я ТОВ «Виробничо-комерційної фірми « 2Д» за фактом здійснення поставки товару;

- суд дійшов висновку, що товар відповідно до видаткової накладної № 150 від 05.05.2017 на загальну суму 251889,04 грн вважається таким, що був поставлений позивачем, на виконання умов договору та належним чином прийнятий відповідачем, у зв`язку із чим у відповідача виник обов`язок оплатити поставлений товар;

- відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань оплату поставленого товару здійснив лише частково в сумі 40664,64 грн, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 3308 від 25.05.2017, вартість товару в сумі 211224,40 грн залишена відповідачем не сплаченою.

- заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар в сумі 211224,04 грн станом на день прийняття рішення не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт поставки позивачем товару відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем товару не спростовано, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 211224,04 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 у справі № 911/335/20 заяву Адвокатського бюро Кононенка «Шедір» про заміну учасника справи правонаступником задоволено та здійснено заміну позивача (скаржника) у справі № 911/335/20 Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-Скло» (ідентифікаційний код юридичної особи 33287485, вул. Леваневського, буд. 18, м. Костянтинівка, Донецька область, 85110) на його правонаступника Адвокатське бюро Кононенка «Шедір» (ідентифікаційний код юридичної особи 43208237, Хрестовий провулок, буд. 2, оф. 210, м. Київ, 01010).

Постановляючи вказану ухвалу Північний апеляційний господарський суд встановив, що 03.11.2021 між Адвокатським бюро Кононенка «Шедір» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Схід-Скло» укладено договір № 01/11/21впв1 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор ТОВ «Схід-Скло» передає свої права нову кредитору АБ Кононенка «Шедір», а новий кредитор приймає ці права на безоплатній основі. Відповідно до п. 2 вказаного договору цей договір спрямований на врегулювання цивільних правовідносин, що виникають з приводу та у зв`язку з відступленням в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, первісним кредитором новому кредитору права вимоги, належного первісному кредитору до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» в межах яких новий кредитор стає кредитором за договором поставки № 21 від 25.04.2016, укладеним між (первісним кредитором за цим правочином) ТОВ «Схід-Скло» та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» в частині грошової вимоги за поставлений ТОВ «Схід-Скло» на адресу ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» товар за: видатковою накладною № 150 від 05.05.2017 та товарно-транспортною накладною № 150 від 05.05.2017 (основна грошова вимога у розмірі 211224,40 грн); видатковою накладною № 390 від 30.08.2017 та товарно-транспортною накладною № 390 від 30.08.2017 (основна грошова вимога у розмірі 50610,06 грн); наказ Господарського суду Київської області від 30.09.2020 у справі № 911/334/20 (не пред`явлений на день складання цього договору до виконання; передано первісним кредитором новому кредитору в момент набуття чинності цим договором).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Отже, судові рішення у справі № 911/335/20 мають преюдиціальне значення, а встановлені ними факти повторного доведення не потребують.

Позивач стверджує, що остаточне виконання рішення у справі № 911/335/20 відповідачем було виконано 24.03.2023, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.03.2023 № 9697, з якої слідує факт перерахування відповідачем на рахунок позивача 211224,40 гривень, із призначенням платежу: «Стягнення зг. рішення Госп. суду Київ. обл. від 18.11.2022 у справі № 911/335/20».

З урахуванням того, що судове рішення у справі № 911/335/20 було виконано відповідачем лише 24.03.2023, позивач звернувся до Господарського суду Київської області з розглядуваним позовом про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 1753,45 гривень за період з 13.12.2022 по 23.03.2023 та інфляційних втрат у сумі 7919,61 гривень за період з грудня 2022 по березень 2023 років, нарахованих на несвоєчасно сплачену суму основного боргу у розмірі 211224,40 гривень, розмір якої встановлений судовими рішеннями у справі № 911/335/20.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У контексті статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання і способом захисту майнового права та інтересу, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на наведене вище вбачається, що чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, адже наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, а також не позбавляє кредитора права на отримання грошових коштів, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за наступний період.

Тобто, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано або виконано з простроченням, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано, що грошові кошти у розмірі 211224,40 гривень на виконання судового рішення у справі № 911/335/20 зараховані на рахунок позивача частинами 24.03.2023, а отже мало місце прострочення його виконання, у зв`язку з чим позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, у відповідності до обставин справи та вимог закону, тож вимоги позивача про стягнення з відповідача 1753,45 гривень 3% річних та 7919,61 гривень інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

А саме суд приймає рішення про стягнення з ТОВ «ВКФ « 2Д» на користь АБ «Шедір» 1753,45 гривень 3% річних та 7919,61 гривень інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Адвокатського бюро Кононенка «Шедір» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (07300, Київська обл., місто Вишгород, «Карат», Промисловий майданчик, будинок 5-А, приміщення 1, код: 37496261) на користь Адвокатського бюро Кононенка «Шедір» (01010, місто Київ, провулок Хрестовий, будинок 2, офіс 210, код: 43208237) 1753,45 гривень 3% річних, 7919,61 гривень інфляційних втрат та 2684,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2023.

Суддя Р.М. Колесник