УХВАЛА

м. Київ

27.06.2023Справа № 910/4844/22

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор";

про розстрочення виконання рішення.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор";

про стягнення 2 708 484,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Рябий І. П.

Представники:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: Костянецький М.В., адвокат, ордер серії АІ № 1225648 від 15.07.2022;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі № 910/4844/22 позов задоволено повністю, а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" основну заборгованість у розмірі 1 079 142 (один мільйон сімдесят дев`ять тисяч сто сорок дві) грн 00 коп., інфляційні витрати у розмірі 191 627 (сто дев`яносто одна тисяча шістсот двадцять сім) грн 91 коп., 36% річних у розмірі 275 160 (двісті сімдесят п`ять сто шістдесят) грн 25 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 348 839 (триста сорок вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн 44 коп., та судовий збір у розмірі 29 729 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн 96 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі № 910/4844/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі № 910/4844/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі № 910/4844/22 залишено без змін.

08.06.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор" надійшла заява, в якій останній просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі № 910/4844/22 в частині залишку заборгованості в розмірі 1 614 499,56 грн шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами протягом восьми місяців з дати набрання чинності ухвалою про розстрочення виконання рішення суду.

20.06.2023 матеріали справи № 910/4844/22 надійшли на адресу Господарського суду міста Києва з Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.06.2023, вищевказана заява передана для розгляду судді Мандриченку О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор" про розстрочення виконання рішення призначено на 27.06.2023.

У судове засідання 27.06.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УМС Поліестер" не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор", надавши оцінку доводам заявника та наявним в матеріалах справи документам, суд дійшов висновку, що заява про розстрочення виконання рішення суду у справі № 910/4844/22 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Таким чином, ухвала про відстрочення виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12. Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.13. Конституційного Суду України по справі № 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України, Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення у справі № 910/4844/22, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади.

Однак, заявником не подано суду жодних належних доказів, в розумінні приписів ст. 74, 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження викладених в заяві обставин, зокрема, того, що розстрочення наявної у боржника заборгованості забезпечить виконання рішення Господарського суду міста Києва в даній справі і у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подану заяву, врахувавши ступінь вини боржника у виникненні спору, дослідивши наявні докази, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі № 910/4844/22.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Ванкор" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі № 910/4844/22 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.06.2023.

Суддя О.В. Мандриченко