ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.06.2023 Справа №905/214/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

при секретарі судового засідання Кухтик С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; )

до фізичної особи-підприємця Петросяна Михайла ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 294 473,83 гривень

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Петросяна Михайла про стягнення 294 473,83 гривень, з яких 137 500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 19 473,82 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 137 500,01 гривень - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №-КД-1 від 16.12.2021.

Ухвалою суду від 22.03.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.04.2023.

Ухвалою суду від 13.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 25.05.2023, продовжено учасникам справи строк на подання заяв по суті спору та з процесуальних питань, доказів.

В підготовче судове засідання 25.05.2023 представники сторін не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався, про час та місце проведення судових засідань сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що вони мали час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, які мають значення для розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в даному судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25.05.2023 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 29.06.2023.

У визначений день представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялись завчасно всіма доступними способами.

Так, позивач, на підставі поданої ним заявки про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, отримував ухвали суду на зазначену в заявці електронну адресу, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа.

Від позивача 29.06.2023 на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Ухвали суду у даній справі було надіслано в електронному вигляді на електронну пошту відповідача, зазначену позивачем: .

Крім того, з метою дотримання пункту 21 розділу XI Перехідних положень ГПК України та частини 1 статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи те, що місцезнаходженням ФОП Петросяна Михайла зазначено Донецьку область, місто Волноваха, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (роздруківку долучено судом до матеріалів справи).

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання, а відповідач мав достатньо часу підготувати заперечення на позовну заяву і визнається таким, що був належним чином повідомлений розгляд даної справи (згідно частини шостої статті 242 ГПК України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, в інший спосіб своєї позиції на довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість її розгляду по суті заявлених вимог за наявними у ній матеріали в даному судовому засіданні, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

16 грудня 2021 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та Фізичною особою - підприємцем Петросяном Михайлом (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №-КД-1 (далі - Кредитний договір), згідно істотних умов якого передбачено вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Ліміт цього Договору складає 300 000,00 гривень, у тому числі на наступні цілі: у розмірі 300 000,00 гривень на поповнення обігових коштів; у розмірі 0 гривень на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 цього Договору (пункти А.1., А.2.).

Відповідно до пункту А.3. Договору термін повернення кредиту - 01.12.2024.

Згідно пункту А.6. Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,31% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом А.6.1. Договору погоджено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього Договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,31% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 Договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 Договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в пункті А.6. Договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в пункті А.6. Договору та дати початку її нарахування.

Згідно з пунктом А.7. Договору у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 28,62% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Умовами пункту А.8. Договору передбачено, що проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. Договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачене пунктом 7.3. Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2. цього Договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику у вигляді згідно з п. А.1. Договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2. Договору, в терміни на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.

Підпунктом 2.2.6. пункту 2 Договору передбачено, що позичальник доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, зокрема з рахунків, для виконання зобов`язання з погашення кредиту, а також процентів за його користування, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні, зокрема з рахунків, для виконання зобов`язань з погашення неустойки та платежів, що підлягають сплаті відповідно до п.п. 2.2.15, 5.6. цього Договору, у межах сум, що підлягають сплаті банку за Договором, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання грошових сум здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер реквізити "Призначення платежу" якого зазначаються номер, дата та посилання на пункт 2.2.6. цього Договору.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

16 грудня 2021 року ФОП Петросян М.К. було отримано кредитні кошти у розмірі 300 000,00 гривень на цілі відповідно до пункту А2 кредитного договору, що підтверджується копіями виписки по рахунку Позичальника та платіжним дорученням від 16.12.2021 на суму 300 000,00 гривень.

Крім того, 16 грудня 2021 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та Фізичною особою - підприємцем Петросяном Михайлом було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №-КД-1 від 16.12.2021 (далі за текстом - Додаткова угода) відповідно до підпункту «а» пункту 1 якої Сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. Кредитного договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Пунктом 2.1. Додаткової угоди передбачено, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених додатковою угодою, Позичальник сплачує Банку базову процентну ставку, яка становить 14,31% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD +7,00%. Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-е число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Умовами пункту 2.2. Додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення понад 15 днів Позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3., 2.7. цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

- в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

- в період з 15 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. додаткової угоди +5% річних;

- в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Відповідно до пункту 2.7. Додаткової угоди погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і в розмірах, що зазначені в Додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною додаткової угоди.

Умовами пункту 2.10. Додаткової угоди передбачено, що у випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в пункті А.3. Кредитного Договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної стави з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1. Додаткової угоди +5% річних.

Окрім того, підпунктом «в» пункту 1 Додаткової угоди передбачено, що Позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 №1151. При цьому Позичальнику відомі та повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

31 грудня 2020 року між Міністром фінансів України (далі за текстом - Гарант) та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 (далі за текстом - Договір гарантії), відповідно до пункту 2.1. якого Гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара (Банк) безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Умовами пункту 5.1. Договору гарантії передбачено, що у разі настання гарантійного випадку Бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Відповідно до пункту 5.5. Договору гарантії на підставі вимог, отриманих від Бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок Бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що Гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов договору та на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії.

Пунктом 6.1. Договору гарантії передбачено, що у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом Бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості Принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено Бенефіціаром у найкоротші строки.

Згідно пункту 6.2. Договору гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Принципала та на виконання статті 6-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог, передбачених пунктами 6.1, 6.3. Договору, Бенефіціар зобов`язується, зокрема, здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач порушив свої зобов`язання за Кредитним договором у зв`язку із припиненням здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2.3.2. Кредитного договору при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк має право згідно зі ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останні день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

01 вересня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено на електронну адресу відповідача Повідомлення про розірвання договору №-КД-1 з Вимогою до 01.10.2022 здійснити погашення заборгованості в повному розмірі.

Також, 01 листопада 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ «Укресімбанк» (Агента) Вимогу на сплату за гарантією №35.1 на суму 137 500,01 гривень, а 06.12.2022 Міністерством фінансів України перераховано суму сплати за гарантією у розмірі 137 500,01 гривень.

13 лютого 2023 року позивачем було направлено Повідомлення до ФОП Петросян М.К. про надсилання до Міністерства фінансів України, як Гаранта за Кредитним договором вимоги 35.1 від 01.11.2022.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві наголошено, що з урахуванням гарантійних виплат Гаранта заборгованість відповідача перед Банком за Кредитним договором становить 275 000,01 гривень, з яких: 137 500,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 19 473,82 гривень заборгованості за процентами. Заборгованість відповідача перед державним бюджетом становить 137 500,01 гривень.

Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України): господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини по кредитному договору.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У відповідності до приписів статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій ковкості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 599 ЦК України та статті 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статі 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Кредитного договору №-КД-1 Банком було перераховано на поточний рахунок ФОП Петросяна Михайла кредитні кошти у розмірі 300 000,00 гривень, що підтверджується банківською випискою по рахунку позичальника та Платіжним дорученням від 16.12.2021 на суму 300 000,00 гривень. Однак, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором та припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

Згідно із п. 2.3.2 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк має право змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, термін виконання яких не наступив, терміни вважаються такими, що наступили у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського процесуального кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Як вже було встановлено судом, 01 вересня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» було направлено до відповідача Повідомлення про розірвання договору №-КД-1 з Вимогою до 01.10.2022 року здійснити погашення заборгованості в повному розмірі.

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору якщо дата погашення кредиту та / або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Водночас у ч. 5 ст. 254 ЦК України передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З наведеного вбачається, що 30.09.2022 - остаточна дата повернення кредиту, нарахування та сплати процентів за його користування згідно із умовами договору.

Матеріали справи підтверджують факт укладання 31 грудня 2020 року між Міністром фінансів України (далі за текстом - Гарант) та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 (далі за текстом - Договір гарантії), відповідно до пункту 2.1. якого Гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара (Банк) безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися гарантією.

За приписами статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; за погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною першою статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2022 Міністерством фінансів України, як Гарантом, на вимогу АТ КБ «ПриватБанк» №35.1 перераховано суму сплати за гарантією у розмірі 137 500,01 гривень.

Згідно з частиною першою статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Пунктом 2.13. Додаткової угоди передбачено, що Позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. Додаткової угоди.

Відповідно до пункту 2.14. Додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до п. 2.11. Додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» не спростував, жодних доказів погашення платежів за Кредитним договором №-КД-1 від 16.12.2021 не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з Фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 137 500,00 гривень та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією в розмірі 137 500,01 гривень обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19 47382 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно частини першої статі 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статі 1050 ЦК України).

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 сформувала наступні правові позиції.

Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Сторони можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд.

Як вже було зазначено вище, 30.09.2022 - остаточна дата повернення кредиту з урахуванням пред`явленої вимоги про дострокове повернення кредиту, яка викладена у повідомленні про розірвання кредитного договору.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості та банківської виписки з рахунку слідує, що останній нарахував проценти за кредитом за період з 01.02.2022 по 02.10.2022 включно.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - процентів), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами, суд дійшов висновку, що він є невірним, оскільки період нарахування виходить за межі строку кредитування.

За здійсненим господарським судом перерахунком, розмір процентів за період з Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - пені), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір процентів Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - пені), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір процентів за період з 01.02.2022 по 30.09.2022 становить - 19 234,49 гривень.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд керується при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» підлягає задоволенню частково з наведених вище підстав.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесу кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до фізичної особи-підприємця Петросяна Михайла про стягнення 294 473,83 гривень, з яких 137 500,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 19 473,82 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 137 500,01 гривень - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Петросяна Михайла ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; ) 137 500,00 гривень заборгованості за тілом кредиту, 19 234,49 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 137 500,01 гривень заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 413,52 гривень.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 239,33 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2023.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; )

Відповідач: фізична особа-підприємець Петросян Михайло ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Суддя С.М. Фурсова