ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 Справа № 914/782/23

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Дрогобицької міської ради Львівської області

до відповідача: Акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз»

про: визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною,

представники

позивача: Матіїшин А.Я.,

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Дрогобицької міської ради Львівської області до відповідача: Акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.

13.03.2023р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу у цій справі, відповідно до якої, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 05.04.2023р.; явку представників сторін у судове засідання визнати обов`язковою; викликати представників сторін у підготовче засідання. Рух справи відображено в протоколах та ухвалах суду.

10.05.2023р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 31.05.2023р. суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 14.06.2023р.

05.04.2023р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

26.04.2023р. на адресу суду від позивача надійшла відповідь відзив.

26.04.2023р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку для подачі відповіді на відзив.

26.04.2023р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суть спору та правові позиції сторін.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає те, що укладення додаткової угоди до договору оренди землі є обов`язковим для сторін (згідно умов договору оренди землі від 03.08.2017р.), а відповідач не надав жодних заперечень стосовно направленого йому позивачем проекту додаткової угоди, відповідно вважає, що додаткову угоду необхідно вважати укладеною в редакції, запропонованій позивачем та направленій відповідачу листом Дрогобицької міської ради від 19.10.2022 року № 3-24/5606.

Не погоджуючись з вимогами позовної заяви, АТ «Концерн Галнафтогаз» надав відзив на позовну заяву про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною. У

відзиві, зводить свою правову позицію до того, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, просить відмовити у задоволенні позовної заяви повністю, звертаючи увагу на те, що про внесення змін до договору оренди землі має прийматись рішення органом місцевого самоврядування.

За результатами дослідження наданих учасниками справи доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне.

Згідно рішення Дрогобицької міської ради «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, припинення договору оренди та надання в оренду земельної ділянки» від 4 травня 2017 року №727, а саме п.п.7.2 вирішено надати ПАТ «Концерн Галнафтогаз», в оренду земельну ділянку, площею 0,1760 га на вул. Самбірській, кадастровий номер: :01:067:0050 для обслуговування заїзду та виїзду з АЗС, строком на 49 років.

На виконання даного рішення сесії Дрогобицької міської ради між Дрогобицькою міською радою та ПАТ «Концерн Галнафтогаз» 03 серпня 2017 року укладено договір оренди землі, яким надано в оренду земельну ділянку кадастровий №:01:067:0050 на вул.Самбірська в м.Дрогобичі, площею 1760 кв.м з цільовим призначенням «землі громадської забудови - для обслуговування будівель торгівлі», строком на сорок дев`ять років, з встановленням орендної плати у грошовій формі у розмірі 10 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 10213,57 грн. в місяць.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки зареєстровано за ПАТ «Концерн Галнафтогаз» 07.11.2017року під реєстраційним №106.

Згідно п.4.4 вказаного договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається у разі, якщо протягом строку дії договору оренди землі органом місцевого самоврядування затверджено нову грошову оцінку земель м.Дрогобича і вона впливає нар розмір орендної плати орендованої земельної ділянки.

1 січня 2020 року введено нову нормативну грошову оцінку земель м.Дрогобича, затверджену рішенням Дрогобицької міської ради від 09 липня 2019 року №1934 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Дрогобич».

Згідно Витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань АТ «Концерн Галнафтоrаз» є правонаступником ПАТ «Концерн Галнафтогаз».

Враховуючи п.4.4 договору оренди землі від 03.08.2017року, укладеного між ПАТ «Концерн Галнафтогаз» та Дрогобицькою міською радою, відповідачу, керуючись п.3 ст.188 Господарського кодексу України, направлено лист від 19.10.2022року №3-24/5606 з проханням підписати надіслані примірники додаткової угоди №69 від 03 жовтня 2022 року та надісланий до неї розрахунок орендної плати.

В даному листі Дрогобицька міська рада зазначала та просила: «Керуючись п.3 ст.181 ГК України просимо підписати надіслані примірники додаткової угоди №69 від 03 жовтня 2022 року та доданий до неї розрахунок орендної плати протягом 20 днів від дня отримання цього листа, підписаний Вами один примірник додаткової угоди та підписаний Вами розрахунок орендної плати, надіслати на адресу: 82100, Дрогобицька міська рада, площа Ринок,1, м.Дрогобич».

Позивач зазначає, що АТ «Концерн Галнафтогаз» не повернув Дрогобицькій міській раді підписаний примірник вказаної додаткової угоди до договору оренди землі від 03.08.2017 року та підписаний розрахунок орендної плати.

Додатковою угодою N69 від 03.10.2022 року (земельна ділянка кадастровий № :01:067:0050) пропонується внести зміни до вказаного вище договору оренди землі, а саме:

Пункт 2.3 договору викласти в редакції:

« 2.3 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 490 544,59 грн.».

Пункт 4.1 договору викласти в редакції:

« 4.1 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 12 421,20 грн.».

В даному проекті додаткової угоди збережено умови договору оренди землі, а саме: площу земельної ділянки, цільове призначення, розмір орендної плати - 10 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, змінено лише розмір нормативної грошової оцінки.

Розрахунок орендної плати до додаткової угоди долучено до матеріалів позовної заяви.

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою визнати укладеною між Дрогобицькою міською радою Львівської області та Акціонерним товариством «Концерн Галнафтогаз» додаткову угоду до договору оренди землі від 03.08.2017 року, зареєстровану в журналі за №69 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:067:0050) в редакції наданій позивачем.

Оцінюючи подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини врегульовано загальними нормами ЦК України ГК України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», умовами укладеного сторонами договору оренди земельної ділянки.

Також, у статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За статтею 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом частин першої, другої, четвертої статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Визначення договору оренди землі містить стаття 792 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Частиною першою статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 ЗК України, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

У статті 13 Закону України «Про оренду землі» вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону, істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У частині першій статті 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша - третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Разом з тим згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку.

Подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону №161-XIV, необхідно враховувати і вимоги ПК України.

За змістом статті 1 Закону України «Про оцінку земель» (надалі - Закон №1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з підпунктом 14.1.125 статті 14 ПК України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За правилами частини п`ятої статті 5 Закону №1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Частинами першою, другою статті 20 цього Закону визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація; дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються, як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений статтею 23 Закону № 1378-IV.

Згідно із частиною першою цієї статті, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою; протягом місяця з дня надходження технічної документації відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Відповідно до частини третьої цієї статті, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною четвертою вказаної статті врегульовано, що рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України.

Плата за землю справляється на підставі положень розділу XII ПК України.

Відповідно пункту 269.1 статті 269 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПК України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

У пункті 288.1 статті 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 10 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, вказано, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Тобто при передачі в оренду земель, які перебувають у приватній власності, обчислення орендної плати з урахуванням чи без урахування індексації віднесено до розсуду сторін договору та досягнення ними відповідної згоди.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.2 статті 288 ПК України).

У пункті 288.4 статті 288 ПК України вказано, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

У підпункті 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Проаналізувавши вказані норми права, можна зробити висновок, що при визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

При цьому, мінімальна ставка орендної плати для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, визначена в розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, а для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Отже, при розгляді справи необхідно враховувати, як можливість зміни умов договору щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так і розміру, ставки орендної плати щодо такої нормативної оцінки.

За змістом статті 13, частини першої статті 15 та статті 18 Закону №1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Розмір орендної плати, визначений сторонами договору оренди, у випадку, коли об`єктом оренди є землі державної комунальної власності, має враховувати нормативну грошову оцінку земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Такі правові висновки кореспондуються також з висновками, які містяться в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №922/539/18, від 13 червня 2019 року у справі №910/11764/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 916/2769/18, від 16 січня 2020 року у справі № 904/1912/19, від 04 лютого 2020 року у справі № 922/378/19.

Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частини перша - третя статті 23 Закону № 1378-IV).

Нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради.

Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України (частина п`ята статті 201 ЗК України).

Пунктами 1, 2, 3 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213, визначено, що нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Закону № 1378-IV.

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються, як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Тобто, витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради (Постанова ВП ВС від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19).

Результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату.

Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку, як на момент його видачі, так і за попередній період, за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів законодавства.

Земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами обгрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути:

-технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди,

-довідка з Державного земельного кадастру,

-витяг з Державного земельного кадастру,

-висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

До матеріалів позовної заяви долучено Витяг із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, станом на 22.09.2022 року, який надано Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області.

Судом встановлено, що згідно наданого витягу, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :01:067:0050, становить 1 490 544,59 грн.

Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки збільшився, порівняно з визначеним розміром у п.2.3 договору оренди земельної ділянки.

Оскільки, сторонами в договорі оренди передбачено можливість зміни розміру орендної плати з підстав зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є врегульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Обставини зміни нормативної грошової оцінки земельних ділянок підтверджено належними засобами доказування: рішенням органу місцевого самоврядування та витягом із нормативної грошової оцінки земельних ділянок органу державного земельного кадастру.

Згідно з положеннями частини 3 статті 188 ГК України, у двадцятиденний строк після одержання листа з проектом додаткової угоди відповідач мав повідомити позивача про результати його розгляду, чого стороною вчинено не було.

Станом на дату ухвалення даного рішення, матеріали справи не містять відповіді відповідача щодо пропозиції укласти додаткову угоду до договору оренди або ж доказів розірвання договору оренди з огляду на не досягнення сторонами згоди щодо приведення договору оренди у відповідність з обставинами, які істотно змінились як це передбачено частиною 2 статті 652 ЦК України.

Водночас, відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою та в матеріалах справи відсутні докази повернення такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до частин 2, 3 та 4 статті 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Всупереч положенням ст.ст. 73-80, 86 ГПК України, відповідач не подав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування позовних вимог в частині площі земельної ділянки, зміни нормативної грошової оцінки та її розміру, отримання проекту додаткової угоди до договору оренди землі.

Суд також констатує, що підставою для внесення змін до договору оренди є виключно зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розрахунок орендної плати проведено позивачем на основі узгодженого сторонами у первісному тексті договору відсоткового відношення ставки земельного податку до нормативної грошової оцінки.

Щодо покликання відповідача на те, що станом на 03.04.2023р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки є іншою, судом враховано дату подання даного позову, а саме 07.03.2023р., та наявність в матеріалах справи належного Витягу із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, станом на 22.09.2022 року, який надано Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області.

Не погоджується суд також з твердженням відповідача про те, що про внесення змін до договору оренди землі має прийматись рішення органом місцевого самоврядування, оскільки договір оренди землі укладено на підставі рішення Дрогобицької міської ради, котрим орган місцевого самоврядування реалізував своє право на розпорядження землями, котрі належать до комунальної власності територіальної громади. Натомість, приведення розміру орендної плати за землю у відповідність до розміру нормативно грошової оцінки землі є обов`язковим, відбувається згідно вимог норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та не залежить від волевиявлення міської ради.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання, тощо (частина 1 статті 653 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

Таким чином, у випадку якщо договір змінений судом, то зобов`язання змінюється з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палата Верховного Суду, яка викладена у Постанові від 16.02.2021 року у справі №921/530/18.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

Отже, суд вважає правомірними та підтвердженими належними доказами вимоги позивача щодо обов`язковості внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 03.08.2017 року, шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди земельної ділянки, зареєстровану в журналі за №69 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:067:0050) в редакції наданій позивачем, укладеною.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №228 від 24.02.2023р. на суму 2 684,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати укладеною між Дрогобицькою міською радою Львівської області та Акціонерним товариством «Концерн Галнафтогаз» додаткову угоду до договору оренди землі від 03.08.2017 року, зареєстровану в журналі за №69 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:067:0050) в наступній редакції:

« ДОДАТКОВА УГОДА до договору оренди землі від 03 серпня 2017 року

м. Дрогобич « 03 жовтня» 2022 року

Орендодавець: Дрогобицька міська рада Львівської області, , в особі міського голови Кучми Тараса Ярославовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з одної сторони та

Орендар: Акціонерне товариство «Концерн Галнафтогаз», ,

в особі директора товариства Даниляка Василя Валерійовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони (далі разом - Сторони, а кожен окремо - Сторона), уклали цю Додаткову Угоду про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОДАТКОВОЇ УГОДИ

1.1. У зв`язку з введенням в дію з 1 січня 2020 року нової нормативної грошової оцінки земель міста Дрогобича, затвердженої рішенням Дрогобицької міської ради від 09 липня 2019 року № 1834 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Дрогобич», враховуючи п. 4.4 Договору оренди землі від 03 серпня 2017 року, сторони дійшли згоди внести зміни та доповнення до укладеного між Сторонами Договору оренди землі від 03 серпня 2017 року (далі - Договір), (кадастровий номер земельної ділянки :01:067:0050), а саме:

1) Пункт 2.3. Договору викласти в редакції:

« 2.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 490 544,59грн.».

2) Пункт 4.1. Договору викласти в редакції:

« 4.1. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 10 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 12 421,20 грн. (Дванадцять тисяч чотириста двадцять одна гривня 20 копійок) в місяць.».

2. ІНШІ УМОВИ

2.1. Умови Договору, що не були змінені, доповнені або скасовані цією Додатковою Угодою, зберігають свою чинність.

2.2. Ця Додаткова Угода складена в двох однакових примірниках, що мають рівну юридичну силу та зберігаються по одному у кожної з Сторін.

2.3. Ця Додаткова Угода стає невід`ємною частиною Договору з моменту підписання її уповноваженими представниками Сторін.

2.4. Дана додаткова угода зареєстрована у журналі реєстрації додаткових угод Управління майна громади Дрогобицької міської ради за № 69.

3. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ:

Дрогобицька міська рада Львівської області

82100, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1

Отримувач платежу: ГУК Львів/Дрогобицька тг

Код виду платежу 18010600

Р/р ПА0013931

Казначейство України (ЕАГІ)

МФО 899998

Орендна плата за землю

________________Тарас КУЧМА

ОРЕНДАР:

АТ «Концерн Галнафтогаз»

82660, Львівська область, Стрийський район,

смт. Славське, вул. І. Франка, 14А

Р/р.________________________

______________________Василь ДАНИЛЯК ».

3.Стягнути з Акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз» (місцезнаходження: Україна, 82660, Львівська область, Стрийський район, селище міського типу Славське, вулиця Франка Івана, будинок 14А; ідентифікаційний код - 31729918) на користь Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: Україна, 82100, Львівська область, місто Дрогобич, площа Ринок, будинок 1; ідентифікаційний код - 04055972) 2 684,00 грн. судового збору.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 26.06.2023 р.

Суддя Король М.Р.