ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуСправа № 912/349/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Чижевського, 1 а, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) в інтересах держави в особі:

Східного офісу Державної аудиторської служби (вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2, м. Дніпро, 49101) в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (вул. Архітектора Паученка, 64/53, м. Кропивницький, 25006)

та Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 11, смт. Онуфріївка, Олександрійського району, Кіровоградської області, 28100)

до відповідачів:

Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області (вул. Графа Толстого, 90, смт. Онуфріївка, Олександрійського району, Кіровоградської області, 28100)

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, 25006)

про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 115 302,55 грн,

секретар судового засідання Ламанова А.І.

представники:

від прокуратури - Ледовська Т.В., посвідчення №075370 від 01.03.23;

від позивача 1 - Тодорова О.Л., виписка з ЄДР

від позивача 2 - участі не брав;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - Лисенко С.В. - посвідчення адвоката №365 від 11.02.19

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" про таке:

1. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 20.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 25.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 24.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 27.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 26.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

6. Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 28.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

7. Визнати недійсною додаткову угоду № 11 від 09.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

8. Визнати недійсною додаткову угоду № 12 від 29.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, ) на користь бюджету безпідставно надмірно сплачені кошти за реквізитами: рахунок - UА 0045926; банк -Держказначейська служба України, м. Київ в сумі 115 305 гривень 55 копійок.

10. Стягнути солідарно з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, ) та Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради (, вул. Графа Толстого, 90, смт. Онуфріївка, Олександрійський район, Кіровоградська область) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800,) судовий збір у сумі 24 156 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено про те, що оспорювані додаткові угоди суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку в період виконання умов договору. У зв`язку з чим на підставі додаткових угод надмірно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 115 302,55 грн.

Ухвалою від 06.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 04.04.2023.

13.03.2023 до суду від Східного офісу Державної аудиторської служби надійшов лист, у якому підтримано позовні вимоги.

17.03.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечено позовні вимоги та зазначено, що прокурор не мав права заявляти даний позов в інтересах Онуфріївської селищної ради, а також не має повноважень на перевірку дотримання законодавства при проведенні публічних закупівель. Також, відповідач 1 зазначив, що прокурор просить стягнути безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти фактично на користь відповідача 2, оскільки вказаний прокурором рахунок, на який підлягають стягненню відповідні кошти, належить Комунальному некомерційному підприємству "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради.

04.04.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.04.2023.

19.04.2023 до суду від прокурора надійшли пояснення.

25.04.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" надійшло заперечення на пояснення по справі прокурора.

Ухвалою від 27.04.2023 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 16.05.2023.

16.05.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.06.2023.

31.05.2023 від позивача 2 надійшов лист про розгляд справи без участі представника Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Представник відповідача 1 участі в судовому засіданні не брав, хоча Комунальне некомерційне підприємство "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради належним чином повідомлено про розгляд справи судом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 070.

Прокурор та представник позивача 1 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів викладених у відзиві.

У судовому засіданні 13.06.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши присутніх представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

За приписами ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99, визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з частковою державною власністю у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Згідно з п. 1 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Як вбачається з п. 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Слід зазначити, що у судовому процесі держава бере участь як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач і визначив стороною у справі певний орган (така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №913/152/19, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 27.02.2019 у справі №761/3884/18).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зроблено висновок про застосування ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Зокрема зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У зв`язку з цим, уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

Державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-ХП та приписами Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 №43.

Статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Частинами 1, 2 ст. 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 10 вищевказаного Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України, згідно з яким до повноважень ДАСУ належить, зокрема, реалізація державного фінансового контролю через здійснення перевірки закупівель; моніторингу закупівель; здійснення контролю за дотриманням законодавства про закупівлі (пп. 2, 4 п. 4 Положення).

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4, 9 п. 4 Положення).

Відповідно до п. 1 Положення у складі Східного офісу утворені як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій та Кіровоградській областях. Ці управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Таким чином органом уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах є Східний офіс Держаудитслужби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, виклавши його у постанові від 09.09.2021 у справі №925/1276/19.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва та з`ясування чи вживалися заходи до відновлення інтересів держави або ж про причини невжиття таких заходів скеровано запити у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" до Управління Східного офісу Держаудитслужби у Кіровоградській області.

Зі змісту відповіді Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області від 24.05.2022 № 041131-17/1168-2022 вбачається, що вищевказаним органом факт наявності порушень законодавства підтверджено, проте заходів цивільно-правового характеру до відновлення інтересів держави та фактичного повернення сплачених коштів за непоставлений товар не вживалося за відсутності підстав, що свідчить про бездіяльність такого органу.

Тобто Управління, отримавши інформацію про наявність відповідних порушень, не була позбавлена можливості здійснити перевірку закупівлі щодо укладеного КНП "Онуфріївська центральна районна лікарня" та ТОВ "Кіровоградська ОЕК" договору та додаткових угод до нього. У разі виявлення відповідних порушень Держаудитслужба могла звернутись до суду з позовом до ТОВ "Кіровоградська ОЕК" щодо усунення допущених порушень (в тому числі щодо визнання спірних додаткових угод недійсними, стягнення коштів).

Оскільки невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, свідчить про бездіяльність Держаудитслужби, тому звернення до суду прокурора в інтересах цього органу є обґрунтованим і правомірним.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.12.2022 у справі №927/189/22.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Верховний Суд у постанові від 04.11.2022 у справі №420/18905/21 зазначив, що громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, яка може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому Конституція України (статті 13, 23, 41, 43, 89 та 95) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади. Хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Отже, інтерес держави охоплює суспільні (публічні) інтереси. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі № 911/620/17 зазначав, що у правовідносинах, що стосуються прав та економічних інтересів територіальної громади інтереси держави та місцевого самоврядування повністю збігаються.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, серед інших, поєднання місцевих і державних інтересів; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування. Вказані принципи місцевого самоврядування означають, що в Україні збігаються державні і місцеві інтереси.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Частиною 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Статтею 26 Бюджетного кодексу України визначено, що контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень ( п. 3 ч. 1 ст. 26).

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за електричну енергію після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення інтересів держави.

Як наслідок, укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства може призвести до необхідності додаткового витрачання коштів з бюджету, та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Відповідно до ст. 57 Бюджетного кодексу України право бюджетних установ на витрачання бюджетних асигнувань, передбачених у кошторисах поточного року, припиняється 31 грудня поточного року.

Згідно з п. 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2014 № 372, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.

Таким чином кошти сплачені за непоставлений товар - електричну енергію мають бути повернуті на рахунок з якого була проведена сплата коштів та в подальшому повинні бути обов`язково перераховані до доходів загального фонду місцевого бюджету.

Зі змісту преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Онуфріївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Для реалізації наданих повноважень ради мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за електричну енергію після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів, що не відповідає принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі.

Вказане спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися та розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами) що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу.

Держава створює умови для ефективного використання бюджетних коштів при закупівлі товарів, робіт та послуг, створюючи відповідні механізми при проведенні закупівель, які закладені в Законі України "Про публічні закупівлі". Дотримуватись цих правил повинні всі учасники процедур закупівель.

Використання коштів місцевого бюджету беззаперечно становить суспільний інтерес, стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців територіальної громади.

Згідно зі ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон) однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо розгляду прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Таким чином саме Онуфріївська селищна рада Кіровоградської області приймає участь у формуванні бюджету, забезпечує його виконання, за рахунок якого здійснюється закупівля товарів.

З огляду на викладене, Онуфріївська селищна рада Кіровоградської області виступає у якості суб`єкта владних повноважень, який приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі.

Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом звернення до суду.

Олександрійська окружна прокуратура листом № 12.55-58-3915 вих-22 від 16.09.2021 повідомила Онуфріївську селищну раду Кіровоградської області про порушення законодавства під час укладення додаткових угод до Договору.

Згідно з відповіддю селищної ради №01-23/218/1 від 28.09.2022 можна дійти висновку, що остання, підстав для оскарження додаткових угод до Договору не вбачає та самостійно заходів на усунення порушень вживати не бажає.

Тобто, не дивлячись на наявність повноважень, наділених законодавцем з метою захисту інтересів держави, обізнаність про виявлені порушення законодавства та безпідставне витрачання бюджетних коштів, селищна рада не вживала та не планує вживати заходів для усунення порушень законодавства та інтересів держави при внесенні змін до Договору про постачання електричної електроенергії.

Вказане свідчить про нездійснення Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області захисту інтересів держави, яке проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, що беззаперечно свідчить про бездіяльність органу уповноваженого державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Приймаючи до уваги те, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а додаткові угоди, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідають, Онуфріївська селищна рада мала можливість та достатньо часу на них відреагувати, проте жодних заходів до відновлення інтересів держави не вжив, а тому підстави для звернення прокурора до суду з відповідним позовом є правомірними.

Загроза порушень зазначених інтересів, територіальної громади полягає у потенційно неефективному використанні бюджетних коштів через відсутність максимальної економії та ефективності.

Через безпідставне укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021 відбулося зайве витрачання бюджетних коштів.

Джерелом фінансування за отриману електроенергію є місцевий бюджет.

Комунальне некомерційне підприємство "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради є стороною недійсних правочинів та особою, діями якої спричинено неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, шляхом укладання ряду додаткових угод, в наслідок чого Відповідачем-2 безпідставно набуто стягувані грошові кошти (кошти за непоставлений товар - електричну енергію).

КНП "Онуфріївська ЦРЛ" діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням Онуфріївської селищної ради № 394 від 02.04.2021 (далі - Статут).

Згідно з п. 1.1. Статуту Комунальне некомерційне підприємство "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради є лікарняним закладом охорони здоров`я з поліклінікою, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги, паліативної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Відповідно до п. 1.3. Статуту майно КНП "Онуфріївська ЦРЛ" є комунальною власністю Онуфріївської селищної ради в особі Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області.

Згідно з п. 1.4. Статуту КНП "Онуфріївська ЦРЛ" належить до сфери управління Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області та підпорядковане, підзвітне та підконтрольне останньому.

Управління лікарнею здійснює засновник в особі Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області (п. 8.1. Статуту).

Джерелами формування майна та коштів Лікарні є кошти державного, місцевого бюджету, власні надходження та інші кошти (п. 6.3 Статуту).

З огляду на вказане, Комунальне некомерційне підприємство "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" у вказаних правовідносинах виступають відповідачами.

Слід зазначити, що закон не зобов`язує прокурора подавати позови в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах та звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/2/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18, від 11.08.2021 у справі №927/719/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 05.08.2021 у справі №911/1236/20.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд наголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі так і на практиці, зокрема, у тому сенсі щоб його використання не було ускладнено діями чи недоглядом органів влади відповідної держави. Подання позову прокурором за таких умов є єдиним ефективним засобом поновлення порушених інтересів держави та у даному випадку прокурор виступає не як альтернативний, а як єдиний можливий суб`єкт звернення до суду, забезпечуючи європейський принцип рівності сторін у процесі шляхом здійснення представництва інтересів держави у суді та усунення невигідності у становищі між сторонами правовідносин.

Разом з тим, Верховний Суд у справі №126/786/19 від 15.01.2020 (провадження №61-12929св19) зазначив, що Закон України "Про прокуратуру" та положення ЦПК України не містять жодної норми, яка б зобов`язувала прокурора надавати докази неналежного здійснення органом, уповноваженим здійснювати функції у спірних правовідносинах, своїх повноважень щодо захисту інтересів держави та доказів неможливості такого звернення самостійно. Прокурор повинен лише обґрунтувати наявність підстав.

Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі "Бацаніна проти Росії" в пункті 27, Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, в тому числі, у випадку, коли інтереси держави потребують захисту (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" № 8927/02 від 26 травня 2009 року).

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

У даному випадку допуск прокурора до суду у зв`язку з ухиленням відповідного органу, уповноваженого на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах від захисту інтересів держави, є виправданим відповідно до вищевказаних положень.

Вказаним і обумовлюються підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави у суді.

Про підготовку даного позову Східний офіс Держаудитслужби України, Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, Онуфріївську селищну раду попередньо повідомлено відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Східного офісу Держаудитслужби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Онуфріївської селищної ради є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаними органами самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави залишилися незахищеними.

Вказані висновки суду повністю спростовують твердження відповідача 2 про відсутність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Відповідно до річного плану закупівель на 2021 рік, 13.01.2021 комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області (далі - КНП "Онуфріївська ЦРЛ", Лікарня, Замовник, Відповідач-1) оголошено про відкриті торги щодо закупівлі електричної енергії ДК 021:2015:09310000-5 - "Електрична енергія" у кількості 204009 Кіловат-година з очікуваною вартістю 783 394,56 грн. з ПДВ.

Проте, через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, електронною системою закупівель відкриті торги двічі відмінено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі" замовником проведено переговорну процедуру з єдиним можливим постачальником електроенергії для закладу - ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "КОЕК", відповідач-2, постачальник).

За результатами переговорів, 26.01.2021 між КНП "Онуфріївська ЦРЛ" та ТОВ "КОЕК" укладено, скріплено підписами та печатками обох сторін договір № 4 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) (а.с. 61-64).

Предметом договору є Електрична енергія - код ДК 021:2015-09310000-5 для забезпечення потреб електроустановок споживача. Учасник зобов`язується поставити впродовж 2021 року Замовнику Електричну енергію в кількості 204009,75 кВт*год.

Згідно з п. 5.1 Договору загальна ціна договору становить 783 394,56 грн в т.ч. ПДВ 130 565,76 грн за рахунок коштів місцевого бюджету. Ціна за електричну енергію включає тариф на послуги з передачі електричної енергії та тариф на послуги розподілу електричної енергії, а також обов`язкові платежі, збори, прямі витрати, накладні витрати, витрати сторонніх організацій та прибуток, який Учасник планує одержати при виконанні договору.

Ціна за одиницю визначається у Додатку 2 до Договору (п. 5.2. Договору).

Постачальник повідомляє Споживача про зміну ціни та будь-яких умов договору не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати договір (п. 5.3. Договору)

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що розрахунковим періодом, за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 13.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання зобов`язань.

Додатком 2 до Договору - Специфікацією сторони визначили ціну на електричну енергію - 3,84 грн/кВт*год з ПДВ (1,72648 грн/кВт*год - ціна електричної енергії як товару та 1,47352 грн/кВт*год - величина регульованих тарифів) (а.с. 66).

Додатком № 3 до Договору про постачання електричної енергії врегульовано порядок зміни умов договору, відповідно до якого умови можуть змінюватися за взаємною згодою Сторін відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з дотриманням вимог, визначених ЗУ "Про публічні закупівлі" (а.с. 66 об. - 67).

Так, п.п. 7.1 п. 7 Додатку № 3 встановлено, що зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Документальним підтвердженням щодо зміни ціни можуть бути завірені належним чином копії Звітів про результати роботи РДНМВРД та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП "Оператор ринку".

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення (п. 7.4. Додатку № 3 до Договору).

У подальшому між Замовником та Постачальником укладено додаткові угоди № 5 від 20.08.2021, № 6 від 25.08.2021, № 7 від 24.09.2021, № 8 від 27.09.2021, № 9 від 26.10.2021, № 10 від 28.10.2021, № 11 від 09.11.2021, № 12 від 29.11.2021, якими ціну на електричну енергію підвищено з 1,72648 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 3,36861 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто збільшено на 49 %, з одночасним зменшенням кількості одиниць товару, а саме додатковими угодами:

- № 7 від 24.09.2021 підвищено ціну на електричну енергію з 2,08866 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 2,26385 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто збільшено на 8,38%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 188973 кВт*год;

- № 8 від 27.09.2021 підвищено ціну на електричну енергію з 2,26385 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 2,42048 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год , тобто збільшено на 6,91%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 183644 кВт*год.

- № 9 від 26.10.2021 підвищено ціну на електричну енергію з 2,42048 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 2,65467 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто збільшено на 9,67%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 181644 кВт*год.

- № 10 від 28.10.2021 підвищено ціну на електричну енергію з 2,65467 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 2,91987 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто збільшено на 9,98%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 177762 кВт*год.

Додатковою угодою № 11 від 09.11.2021 підвищено ціну на електричну енергію з 2,91987 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 3,21156 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто збільшено на 9,98%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 175318 кВт*год.

Додатковою угодою № 12 від 29.11.2021 підвищено ціну на електричну енергію з 3,21156 грн. (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 3,36861 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто збільшено на 4,89%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 173936 кВт*год.

Підставами для укладення вказаних угод стали звернення ТОВ "КОЕК" до Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області з пропозиціями про зміну ціни та надано експертні висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати (а.с. 72, 73, 75, 76, 78, 79, 81, 82, 84, 85, 87, 88, 90, 92, 93, 94 ).

За наявними матеріалами справи на виконання Договору за період січень 2021 - грудень 2021 поставлено 173 936 кВт*год електричної енергії та сплачено грошові кошти в загальному розмірі 783 216,59 грн з ПДВ (а.с. 99-110).

За твердженням Прокурора, вказані вище угоди укладено за відсутності законодавчо визначених підстав, оскільки відповідне коливання ціни в бік збільшення відсутнє, надані висновки Торгово-промислової палати не підтверджують такого коливання ціни.

Згідно з листом від 27.01.2022 прокуратура звернулась до Східного офісу Держаудитслужби з повідомленням про зазначені вище обставини та запитом на проведення заходів державного фінансового контрою щодо законності укладення додаткових угоди (а.с. 135-137).

У відповідь на вказаний лист Східним офісом Держаудитслужби повідомлено прокуратуру у листі від 26.05.2022 про порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час укладення додаткових угод (а.с. 138-140).

Листом від 27.01.2022 прокуратура звернулась із запитом до Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області із запитом про надання документів, у якому зазначено про відсутність коливання ціни в напрямку збільшення (а.с. 144-145).

На вказаний лист Комунальне некомерційне підприємство "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області надано запитувані документи та зазначено, зокрема, про відсутність порушення законодавства при укладенні додаткових угод (а.с. 151).

Листом від 16.09.2022 прокуратура звернулась до Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області із запитом щодо вжиття міською радою заходів на усунення виявлених порушень (152-154).

У відповідь Онуфрієвською селищною радою Кіровоградської області в листі від 28.09.2022 повідомлено про відсутність підстав для звернення з позовом до суду (а.с. 155-156).

08.03.2023 прокуратурою направлено позивачам повідомлення у порядку п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 157, 158).

Розглядаючи вказаний спір по суті суд враховує таке.

Відповідно до ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України та ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до договору та закону.

У ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, частиною 1 якої встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на дату укладення Додаткової угоди № 1 від 05.04.2021), істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

За ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, за таким договором продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662); покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692).

За ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Господарський процесуальний кодекс України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч. 1-4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89).

Як встановлено матеріалами справи, Договір укладено за результатами публічних закупівель відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Станом на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором

До вказаного Договору укладено додаткові угоди, за якими збільшено ціну електричної енергії та зменшено обсяг постачання.

Як вже зазначено, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, а саме за п. 2 ч. 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Виходячи з наведених положень та ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Згідно з наданими до матеріалами справи доказів вбачається, що підставою для збільшення ціни товару відповідно до додаткової угоди № 5 від 20.08.2021 стало звернення 09.07.2021 ТОВ "КОЕК" до Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області з відповідною пропозицією щодо зміни умов Договору та подання пізніше після звернення експертного висновку Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати № В-554/21 від 06.08.2021.

За змістом вказаного висновку міститься інформація щодо середньої ціни в грн з ПДВ вартості електричної енергії станом на 16.04.2021, яка складала 1499,75 грн/МВт.год та станом на 06.08.2021 - 1993,30 грн/МВт.год (відсоток коливання 32,909 %).

На підставі додаткової угоди постачальником підвищено ціну на електроенергію з 1,72648 грн. (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 1,89895 грн. (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто ціну на товар підвищено на 9,98 % від ціни основного договору. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 198512 кВт*год.

Однак, вказаний висновок не підтверджує коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення основного договору від 26.01.2021 до дати коли починають діяти умови додаткової угоди №5 - 01.08.2021.

Коливання цін на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Як слідує з експертного висновку Торгово-промислової палати № В-554/21 від 06.08.2021, при визначені середньозваженої ціни використовувались дані з офіційного сайту ДП "Оператор ринку".

Разом з цим, згідно з даними вказаного офіційного сайту ДП "Оператор ринку", базова ціна на РДН (ОЕС) в розрізі по місяцях становила:

- 26.01.2021 - 1639,80 грн/МВт.год;

- Лютий - 1611,59 грн/МВт.год, відсоток коливання мінус 1,72 %;

- Березень - 1316,64 грн/МВт.год, відсоток коливання мінус 19,7 %;

- Квітень - 1394,41 грн/МВт.год, відсоток коливання мінус 14,96 %;

- Травень - 930,07 грн/МВт.год, відсоток коливання мінус 43,28 %;

- Червень - 1362,37 грн/МВт.год, відсоток коливання мінус 16,92 %;

- Липень - 1284,26 грн/МВт.год, відсоток коливання мінус 21,70 %.

На підставі викладеного, ціна електричної енергії на РДН (ОЕС) нижча в порівнянні з ціною на момент укладання основного Договору. Крім того, коливання ціни електроенергії за вказаний період мало стійку тенденцію до зниження.

Суд також враховує, що метою регулювання, передбаченої ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, для внесення змін до вже укладеного договору постачальник повинен обґрунтувати, чому підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендерній ціні та довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Відповідний висновок наведено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Поміж тим, відповідач не доводить наведених обставин а ні перед Замовником, а ні перед судом.

Так, за змістом листа від 09.07.2021 з пропозицією про внесення змін до Договору вказано про надання лише в майбутньому копії висновку Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати. Вказаний лист та проект додаткової угоди не містить будь-якого детального обґрунтування підстав для внесення змін, крім посилань на п. 5., п.п. 5.3. Договору та п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та загального зазначення про коливання на ринку ціни Товару.

На підставі вищевикладеного суд погоджується з доводами Прокурора, що підвищення ціни за Додатковою угодою № 5 від 20.08.2021 здійснено за відсутності законодавчо визначених підстав, внаслідок чого вказана Додаткова угода суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання такої Додаткової угоди недійсною.

У подальшому Додатковими угодами № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 збільшено ціну за одиницю товару до 3,36861 грн за 1 кВт/год (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) тобто на 49 % в порівнянні з ціною у Договорі, а тому кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, і є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по послідуючій буде фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у порівнянні із основним договором.

Окрім того, щодо укладення наступних додаткових угод судом встановлено наступне.

Для укладення Додаткової угода № 6 від 25.08.2021 відповідачем 2 скеровано листа від 19.07.2021, хоча на той час між сторонами не було укладено додаткової угоди № 5, на підставі листа від 09.07.2021. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач-2 заздалегідь був обізнаний про безумовне збільшення ціни та про недобросовісність своїх дій.

На підтвердження коливання ціни, замовнику надано Експертний висновок №В-558/1 від 09.08.2021, в якому вказана цінова інформація про середньозважену ціну електричної енергії на РДН по ОЕС України станом на 06.08.2021 та станом на 09.08.2021, яка розміщена на вебсайті ДП "Оператор ринку". Проте, коливання ціни в даному випадку мало відбуватись саме в період з 01.08.2021 (початок дії умов додаткової угоди № 5 ) по 09.08.2021 (початок дії умов додаткової угоди № 6) включно.

Додатковою угодою № 6 підвищено ціну на електричну енергію з 1,89895 грн. (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) до 2,08866 грн (без урахування ПДВ та величини регульованих тарифів) за 1 кВт*год, тобто ціну збільшено на 9,98%. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 190912 кВт*год.

Додатковою угодою № 6 ціну на товар підвищено на 9,98% від попередньої ціни, хоча середньозважена ціна електроенергії на ринку в цей період зросла на 5,4 %.

У порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідачами серед іншого не дотримано принципу пропорційності при укладанні наступних додаткових угод: №7 від 24.09.2021, №8 від 27.09.2021, №9 від 26.10.2021, № 12 від 29.11.21.

В подальшому до відповідача 1 періодично надходили листи від постачальника про зміну ціни за одиницю товару з пропозицією укласти чергову додаткову угоду (лист від 11,08.2021 як підстава для укладення додаткової угоди № 7; лист від 16.08.2021 як підстава для укладення додаткової угоди № 8; лист від 10.09.2021 як підстава для укладення додаткової угоди № 9; лист від 15.09.2021 як підстава для укладення додаткової угоди № 10; лист від 11.10.2021 як підстава для укладення додаткової угоди № 11; лист від 19.10.2021 як підстава для укладення додаткової угоди № 12).

Проте, належної інформації, яка б підтверджувала наявність зростання ціни на ринку, постачальником своєчасно не надавалися, а лише повідомлялося про їх надання в майбутньому, хоча умовами договору передбачено певний перелік документів, на підставі яких можливо змінювати умови договору щодо підвищення ціни (п. 7.1 Додатку №3 до основного договору).

Слід зауважити, що ТОВ "КОЕК" 09.07.2021 на адресу замовника скеровано першого листа з пропозицією про підвищення ціни на електричну енергію, за результатами якого лише 20.08.2021 укладено додаткову угоду № 5. Водночас, 19.07.2021, 11.08.2021, 16.08.2021 відповідачем надіслано ще три листа про підвищення ціни для подальшого укладення вже додаткових угод № 6, 7, 8, хоча між сторонами додаткова угода № 5 на підставі листа від 09.07.2021 ще не була укладена.

Аналогічна ситуація і з листами від 10.09.2021 для укладення додаткової угоди № 9, від 15.09.2021 для укладення додаткової угоди № 10, хоча між сторонами не було укладено та підписано додаткової угоди № 7 на підставі листа від 11.08.2021.

Також замовником отримано листи від 11.10.2021 для укладення додаткової угоди № 11, від 19.10.2021 для укладення додаткової угоди № 12, хоча між сторонами не було укладено та підписано додаткової угоди № 9 на підставі листа від 10.09.2021.

Отже, надсилаючи вищевказані листи, відповідач свідомо розумів, що незважаючи на підписання додаткових угод № 5, 7, 9 між сторонами буде укладено і наступні додаткові угоди щодо підвищення ціни на електричну енергію.

Підписуючи додаткові угоди № 8, 10, 12 до основного договору, сторонами порушено п. 7.4 додатку № 3 до договору, де чітко визначено, що нова ціна, розрахована відповідно до п.п.7.2-7.3 цього додатку, застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення, проте додаткова угода № 8 застосовується з 09.09.2021, додаткова угода № 10 застосовується з 06.10.2021, додаткова угода № 12 застосовується з 09.11.2021.

На підтвердження коливання ціни, щоразу Замовнику надавались експертні висновки, в яких зазначалась цінова інформація про середньозважену ціну електричної енергії на РДН по ОЕС України та стосувалася окремих дат, найвигідніших для Постачальника та порівняння їх з відображенням у відсотковому значенні.

В деяких випадках зазначені дати навіть не стосувалися належного періоду, оскільки коливання ціни повинно відбуватись саме в період з дати укладення основного Договору до дати укладання додаткових угод до Договору (дат, з яких починали діяти їх умови), а в разі наступних змін - між черговими додатковими угодами (між датами застосування їх умов) (додаткова угода № 7 та експертний висновок № В-628, додаткова угода № 8 та експертний висновок № В-651/1, додаткова угода № 9 та експертний висновок № В-700/3, додаткова угода № 10 та експертний висновок № В-739/1, додаткова угода № 11 та експертний висновок № В-817).

Вказане свідчить про штучне збільшення кількості підстав для внесення зміни до договору та не відповідає положенням Договору щодо визначених періодів для порівняння ціни та впливає на відсоткове значення коливання.

У зазначені періоди укладення додаткових угод згідно з офіційним сайтом ДП "Оператор ринку" мало місце як збільшення, так і зменшення ціни, однак при складені висновку приймались до уваги для порівняння лише дві дати, які не відповідають а ні датам звернення, а ні датам попередніх змін, однак є найбільш сприятливими для більшого відсотка коливання.

Окрім того, використання наведеного вище вибіркового періоду співвідношення ціни на розсуд постачальника в деяких випадках не підтверджує наявність фактичного коливання ціни в сторону збільшення між датами внесених змін.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення на 49 %, шляхом укладення додаткових угод №№ 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 є недобросовісною діловою практикою з боку продавця та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції ТОВ "КОЕК" у тендері з метою перемоги.

Суд звертає увагу, що положеннями ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" закріплено можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 %, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Разом з тим передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

З огляду на положення ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 13 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 49 %, що має місце в даному випадку, шляхом укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, що є самостійної підставою для визнання недійсними оскаржуваних додаткових угод.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові № 927/636/21 від 09.06.2022 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, оскільки на момент укладення додаткових угод, як випливає зі змісту вищенаведених доказів, не було документально підтверджено коливання ціни на товар, що зумовило б необхідність та правомірність укладення додаткових угод до основного Договору, з огляду на що сторони спірного договору внесли зміни до Договору шляхом укладення оспорюваних додаткових угод безпідставно, суд констатує, що оспорювані додаткові угоди, укладені всупереч приписам закону (зокрема, всупереч вимогам Закону України "Про публічні закупівлі"), що є підставою для визнання їх недійсними.

У ст. 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оскільки зменшення об`єму постачання товару згідно з Додатковими угодами № 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 пов`язано зі збільшенням ціни, суд дійшов висновку, що недійсність угод у частині збільшення ціни має наслідком недійсність угод загалом.

За частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 Цивільного кодексу України "Купівля-продаж".

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначив про необхідність відступлення від висновку, який міститься у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19 щодо можливості задоволення вимоги прокурора про стягнення безпідставно отриманих коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України внаслідок недійсності додаткових угод як таких, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі". Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, а ст. 1212 Цивільного кодексу України застосуванню до цих правовідносин не підлягає.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання Договору за період січень 2021 - грудень 2021 поставлено 173 936,00 кВт.год електричної енергії та сплачено грошові кошти в загальному розмірі 783 216,59 грн з ПДВ.

Без врахування оспорюваних додаткових угод, при ціні електричної енергії згідно з Договором 3,84 грн/кВт.год з ПДВ за 173 936 кВт.год підлягає сплаті 667 914,24 грн, а отже грошові кошти в сумі 115 302,35 грн підлягають стягненню на користь бюджету.

Стосовно доводів відповідачів про зазначення прокурором рахунку Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області для стягнення вказаних коштів як до бюджету, суд зазначає, що згідно з роз`ясненням в листі від 21.09.2022 ГУ ДКС України в Кіровоградській області, безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 115 302,35 грн підлягають зарахуванню на рахунок, з якого здійснена оплата (а.с. 149).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Стосовно інших доводів відповідачів, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідачів порівну по 12 078,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 20.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 25.08.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 24.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 27.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 26.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 28.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 11 від 09.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 12 від 29.11.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 4 від 26.01.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, ) на користь бюджету безпідставно надмірно сплачені кошти за реквізитами: рахунок - UА 0045926; банк -Держказначейська служба України, м. Київ в сумі 115 305,55 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800,) судовий збір у сумі 12 078,00 грн.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфріївської селищної ради (, вул. Графа Толстого, 90, смт. Онуфріївка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28100) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800,) судовий збір у сумі 12 078,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Кіровоградській обласній прокуратурі (на електронну пошту: ); Олександрійській окружній прокуратурі Кіровоградської області (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Східному офісу Державної аудиторської служби (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Управлінню Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (); Онуфріївській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області (); Комунальному некомерційному підприємству "Онуфріївська центральна районна лікарня" Онуфрієвської селищної ради Кіровоградської області (вул. Графа Толстого, 90, смт. Онуфріївка, Олександрійського району, Кіровоградської області, 28100 та на електронну пошту: ), Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78, та на електронну пошту: ).

Повне рішення складено 23.06.2023.

Суддя М.С. Глушков