cправа № 917/393/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н. М., Кондратова І. Д.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К. О.,
представників учасників справи:
від позивачки - не з`явилась,
відповідача - не з`явилась,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фізичної особи-підприємця Тодорюк Тетяни Миколаївни
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Тодорюк Тетяни Миколаївни
до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
про визнання недійсним протоколу
1. У березні 2021 року Фізична особа-підприємець Тодорюк Тетяна Миколаївна (далі - Позивачка, ФОП Тодорюк Т. М.) звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - Відповідач) про визнання недійсним протоколу № 00002775 засідання комісії Відповідача від 05.01.2021 з розгляду акту про порушення від 07.05.2020 № 00002775 (далі - Протокол).
2. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2023, позов задоволено, визнано недійсним протокол № 00002775 засідання комісії Відповідача від 05.01.2021 з розгляду акта про порушення.
3. Постановою Верховного Суду від 30.05.2023 касаційні скарги Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" та ФОП Тодорюк Тетяни Миколаївни залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022, постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 917/393/21 залишено без змін.
4. ФОП Тодорюк Тетяна Миколаївна звернулась до Верховного Суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у Верховному Суді, до якого долучила відповідні докази.
5. Відповідач подав до Верховного Суду клопотання, в якому просить відмовити у стягненні з нього на користь Позивачки витрат на професійну правничу допомогу, понесених у Верховному Суді з підстав, зазначених у цьому клопотанні (вказані витрати не є співмірними з наданими послугами, не відповідають критеріям розумності і необхідності цих витрат). Зазначає також про ненадіслання йому Позивачкою копії клопотання про ухвалення додаткової постанови з відповідними доказами.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
6. За змістом пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
7. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
8. Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).
9. Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
10. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
11. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
12. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 вказаного Закону).
13. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
14. Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
15. Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
16. У пунктах 130 -131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 міститься висновок, що з аналізу зазначеної норми [стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"] вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
17. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
18. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
19. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
20. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
21. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
22. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
23. Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
25. Верховний Суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
26. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
27. У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
28. Верховний Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
29. Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
30. У пункті 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
31. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції на суму 20 000,00 грн Позивачка надала:
- договір про надання правової (правничої) допомоги, укладений 26.04.2023 між Адвокатським бюро Близнюка (далі - Бюро) та ФОП Тодорюк Т.М. (клієнт), за умовами якого Бюро зобов`язувалось надавати правову (правничу) допомогу, яка визначена в розділі I договору, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта;
- акт від 05.06.2023 приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги від 26.04.2023, в якому зазначено, що Бюро надало, а клієнт прийняв надані послуги, визначені пунктом 1.1 договору - правова допомога клієнту у справі № 917/393/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2023; послуги у справі № 917/393/21 надано на суму 20 000,00 грн, яка є фіксованою сумою згідно з пунктом 4.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.04.2023.
32. У матеріалах справи також наявне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3251 від 14.01.2020 на ім`я Бідюк Я. В. та ордер серії ВІ № 1141022 від 01.05.2023, виданий адвокату Бідюк Я. В. для представлення інтересів Позивачки у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (а. с. 141- 142, т. 6).
33. Верховний Суд, врахувавши надані Позивачкою докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у Верховному Суді, дослідивши фактичний обсяг наданих адвокатом Бідюк Я. В. послуг Позивачці у суді касаційної інстанції, врахувавши заперечення Відповідача щодо цих витрат, результати розгляду справи № 917/393/21 у суді касаційної інстанції при перегляді касаційної скарги Відповідача, керуючись статтями 123, 126, 129 ГПК України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивачки 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції.
34. Верховний Суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн є співрозмірні з наданими Позивачці послугами у суді касаційної інстанції при перегляді касаційної скарги Відповідача на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 (за підготовку відзиву на касаційну скаргу Відповідача, за участь у судових засіданнях), відповідають критерію реальності адвокатських витрат - встановлення їхньої дійсності та необхідності та критерію розумності їхнього розміру.
Керуючись статтями 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Тодорюк Тетяни Миколаївни у справі № 917/393/21 задовольнити частково.
3. В іншій частині клопотання Фізичної особи-підприємця Тодорюк Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/393/21 відмовити.
4. Доручити видачу відповідного наказу у справі № 917/393/21 Господарському суду Полтавської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуюча Г. Вронська
Судді Н. Губенко