ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" червня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2541/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши заяву (вх. № 25423 від 14.06.2023) ОСОБА_1

до ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Волторніста С.І.

З доданого до заяви конкретизованого списку кредиторів вбачається, що ОСОБА_1 має прострочені зобов`язання перед 5 кредиторами на загальну суму 1091131,05 грн; працевлаштований.

У заяві та наданих до неї документах ОСОБА_1 вказує про відсутність у нього на праві власності нерухомого майна та транспортних засобів.

Крім того, заявник надає пропозицію арбітражного керуючого Волторніста С.І. для призначення керуючим реструктуризацією.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на наступне.

Частиною першою статті Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу України з процедур банкрутства є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідне положення кореспондується зі статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Положеннями статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2023 року складає 2684,00 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн (2684,00 грн х 5 = 13420,00 грн/місяць, 13420,00 грн/місяць х 3 місяці = 40260,00 грн).

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати авансового внеску на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Кодексом України з процедур банкрутства, і не може бути визнано обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З наданих до заяви документів вбачається, що 09.05.2023 між арбітражним керуючим Волторністом С.І. з однієї сторони, Косілом А.К. (боржник) з іншої сторони та ФОП Широким Олександром Олександровичем (платник) із третьої сторони укладено договір про відстрочку авансування винагороди арбітражного керуючого, відповідно до умов якого арбітражний керуючий зобов`язується відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства виконувати повноваження в процедурі неплатоспроможності фізичної особи, що буде ініційована боржником, а боржник, зобов`язується оплатити винагороду на умовах цього договору (п. 1.1 договору). ПЛАТНИК, на умовах цього договору, зобов`язується оплатити винагороду арбітражному керуючому після завершення процедури банкрутства у справі про неплатоспроможність фізичної особи Косіло Артема Костянтиновича (п. 1.2 договору). Арбітражний керуючий наділяється такими правами: крім прав, визначених в КУзПБ, арбітражний керуючий також має право отримувати від боржника інформацію, необхідну для виконання обов`язків, передбачених цим договором; отримувати від БОРЖНИКА винагороду відповідності до КУзПБ (п. 2.1 договору). Винагорода арбітражного керуючого (керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією) відповідно до частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 2684,00 грн на день укладення договору) за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, тобто 13420,00 грн за кожен місяць, що у сумі за три місяці виконання повноважень складає 40260,00 грн (п. 3.1 договору). Сторони домовились, що винагорода у розмірі 40260,00 грн НЕ ВНОСИТЬСЯ на депозитний рахунок суду (п. 3.2 договору). Сторони домовились про відстрочення авансування винагороди відповідно до п. 37 постанови Верховного Суду від 19.11.2020 справі 910/726/20, до моменту РЕАЛІЗАЦІІЇ МАЙНА БОРЖНИКА (п. 3.3 договору). Здійснення оплати винагороди арбітражному керуючому, здійснюється ПЛАТНИКОМ ПІСЛЯ постановления господарським судом ухвали про ЗАВЕРШЕННЯ ПРОЦЕДУРИ ПОГАШЕННЯ БОРГІВ БОРЖНИКА та ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ про неплатоспроможність з ухваленням рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів (п. 3.4 договору).

Крім того, у вищезазначеному договорі зазначено про те, що додатками до цього Договору є виписка про державну реєстрацію ФОП платника та податкова декларація за 1 квартал 2023 року.

Також заявником надано заяву арбітражного керуючого Волторніста С.І. про участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Суд зауважує на тому, що в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 зазначено, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб невстановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Разом із тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах ВІДСТРОЧЕННЯ оплати ДО РЕАЛІЗАЦІЇ МАЙНА БОРЖНИКА виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Отже, у вказаній справі Верховний Суд зазначає про наявність у господарського суду можливості (а не обов`язку) прийняття в якості альтернативного мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому угоди заявника з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи.

Надаючи оцінку поданого заявником договору від 09.05.2023, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, пунктом 12 частини 2 стаття 116 КУзПБ передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування БОРЖНИКОМ на ДЕПОЗИТНИЙ РАХУНОК СУДУ винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону умови договору 09.05.2023 передбачають сплату винагороди арбітражному керуючому після завершення процедури банкрутства у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ТРЕТЬОЮ ОСОБОЮ ФОП Широким Олександром Олександровичем БЕЗ ВНЕСЕННЯ її на депозитний рахунок суду та ПІСЛЯ постановления господарським судом ухвали про ЗАВЕРШЕННЯ ПРОЦЕДУРИ ПОГАШЕННЯ БОРГІВ БОРЖНИКА й ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ про неплатоспроможність з ухваленням рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів, що в сукупності суперечить вимогам КУзПБ.

Також суд зауважує на тому, що п. п. п. 1.2 та 2.1 договору суперечать один одному, оскільки в першому з них зазначено про те, що оплату винагороди арбітражному керуючому здійснює ПЛАТНИК (ФОП Широкий О.О.), тоді як в другом пункті визначено, що арбітражний керуючий має право отримувати від БОРЖНИКА винагороду відповідності до КУзПБ.

Крім того, суд зауважує на тому, що п. 3.3. договір від 09.05.2023 передбачено, що сторони домовилися про відстрочення авансування винагороди відповідно до п. 37 постанови Верховного Суду від 19.11.2020 справі 910/726/20 до моменту РЕАЛІЗАЦІІЇ МАЙНА БОРЖНИКА, водночас, у своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник зазначає про відсутність у його власності будь-якого нерухомого майна та транспортних засобів, а в проєкті плану реструктуризації боргів вказує на те, що йому належить 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Кей Пі Груп" з номінальної вартістю 5000,00 грн, що в свою чергу виключає можливість погашення вимог кредиторів.

Таким чином, Косіло А.К. не надано суду доказів на підтвердження наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, а також доказів спроможності мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору.

Також суд зауважує на тому, що п. п. 3.2 та 3.3 договору від 09.05.2023 суперечать один одному, оскільки першим передбачено відстрочення авансування винагороди відповідно до п. 37 постанови Верховного Суду від 19.11.2020 справі 910/726/20, до моменту РЕАЛІЗАЦІІЇ МАЙНА БОРЖНИКА, тоді як другим визначено, що здійснення оплати винагороди арбітражному керуючому, здійснюється ПЛАТНИКОМ ПІСЛЯ постановления господарським судом ухвали про ЗАВЕРШЕННЯ ПРОЦЕДУРИ ПОГАШЕННЯ БОРГІВ БОРЖНИКА та ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ про неплатоспроможність з ухваленням рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Крім того, суд зазначає, що сторони договору від 09.05.2023 всупереч вимогам КУзПБ домовилися НЕ вносити авансування винагороди на депозитний рахунок суду.

Додатково суд звертає увагу на те, що Косілом А.К. не надано до заяви додатки до договору від 09.05.2023, а саме - виписку про державну реєстрацію ФОП платника та податкову декларацію за 1 квартал 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, договір від 09.05.2023 не може бути прийнятий судом у якості належного доказу мирного врегулювання правовідносин між БОРЖНИКОМ та арбітражним керуючим з оплати винагороди останньому.

Обов`язок БОРЖНИКА авансувати винагороду арбітражного керуючого ДО звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу.

При цьому, ані даний Кодекс України з процедур банкрутства, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено.

Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20 та від 17.02.2021 у справі № 927/166/20.

З огляду на вищезазначене, боржник має подати до суду докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 40260,00 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що реквізити для зарахування авансового внеску на депозитний рахунок суду є відмінними від реквізитів для зарахування судового збору.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником додано конкретизований список кредиторів із зазначенням сум заборгованості та розміру неустойки (штрафу, пені) окремо), водночас, у порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства список не містить розміру ОСНОВНОГО зобов`язання по кожному кредитору окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів).

Суд звертає увагу на те, що вищезазначена норма передбачає не право боржника, а саме його ОБОВ`ЯЗОК подати разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів).

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником долучено відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів).

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів).

Суд зазначає, що вищезазначена норма передбачає не право боржника, а саме його ОБОВ`ЯЗОК подати разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів).

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником долучено проєкт плану реструктуризації боргів, зі змісту якого вбачається, що основним джерелом існування боржника є нерегулярні доходи від виконання тієї чи іншої роботи, а тому, єдиним способом погашення заборгованості перед кредиторами є залучення додаткового фінансування в рахунок погашення заборгованості; боржником НЕ планується виділення яких-небудь грошових коштів для погашення помісячно заборгованості перед кредиторами; встановити розмір вимог кредиторів, які будуть прощені у разі виконання плану реструктуризації боргів на даному етапі не надається можливим з урахуванням відсутності майна та доходів боржника й можливості сплачувати щомісячні платежі; встановити розмір суми, що щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб не надається можливим з урахуванням відсутності майна та доходів боржника.

У силу частини першої статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Зважаючи на вищевикладене, боржнику потрібно подати суду проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того заявником у порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з питань банкрутства не надано: документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; копію трудової книжки (за наявності).

Також ОСОБА_1 не подано всіх доказів на підтвердження зазначеної ним кредиторської заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2541/23 від 14.06.2023) подано без додержання вимог Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за необхідне залишити її без руху, повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їхнього усунення, а також попередити ОСОБА_1 про те, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Керуючись ст. ст. 30, 37, 113, 116 Кодексу України з питань банкрутства, ст.ст.174, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2541/23 від 14.06.2023) залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2541/23 від 14.06.2023).

Заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду:

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 40260,00 грн;

- конкретизований список кредиторів відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з питань банкрутства, у тому числі із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо по кожному зазначеному кредитору);

- проєкт плану реструктуризації, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

- копію трудової книжки (за наявності).

- всі докази на підтвердження зазначеної кредиторської заборгованості.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвалу направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Усатий В.О.