ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/312/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Мудрик С.В. - довіреність №208 від 02.01.2023;

Решетник А.П. - голова комісії з припинення, наказ № 26-к від 15.07.2022;

від відповідача: Ткаченко В.В. - довіреність №02.05 від 16.06.2023;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Житомирщини"

про стягнення 28 918,07грн

Комунальне підприємство "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Житомирщини" орендної плати в сумі 28 918,07 грн за договором оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021, укладеного між сторонами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Фармація Житомирщини" порушило умови договору в частині зобов`язання сплати орендної плати за користування приміщенням за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Попільня, вул. Героїв Майдану, буд. 15, загальною площею 41,6 кв.м з посиланням на ст. 530, 610, 625, 759, 762 Цивільного кодексу України та ст. 193, 283 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 06.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.04.2023.

Ухвалою від 11.04.2023 суд здійснив перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження справи №906/312/23 за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Житомирщини" орендної плати в сумі 28 918,07грн за договором оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021 у розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням. Відклав підготовче засідання на 27.04.2023 о 09:30.

17.04.2023 на адресу суду від ТОВ "Фармація Житомирщини" надійшов відзив на позовну заяву (а.с.57-59), в якому відповідач зазначив, що КП "Агенція з питань регіонального розвитку" передала в оренду нежитлове приміщення у неналежному технічному стані, що перешкоджає відповідачу його використовувати, відповідно до умов договору. Неповідомлення до моменту укладання такого договору про приховані недоліки приміщення є законодавчо встановленою підставою для звільнення від сплати за оренду нерухомого майна, а також надає право орендарю вимагати розірвання договору. Водночас ТОВ "Фармація Житомирщини" вважає такими, що не відповідають чинному законодавству аргументи комунального підприємства, викладені у листі від 22.12.2021 №11-1047 щодо заперечення проти вимоги відповідача про дострокове припинення договору оренди через недотримання строків та порядку, передбаченого пунктами 12.9., 12.10. договору для його розірвання з ініціативи орендаря. Відповідач наполягає на визнанні договору припиненим від 21.09.2021, а також не нарахування орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які товариство не відповідає. Посилаючись на ст. 762, 764 ЦК України, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Представник КП "Агенція з питань регіонального розвитку" 26.04.2023 через загальний відділ (канцелярію) суду подав відповідь на відзив (а.с.87-92), в якому вказано, що орендодавець вніс до електронної торгової системи інформацію про потенційний об`єкт оренди нерухомого майна, яку надав йому балансоутримувач. ТОВ "Фармація Житомирщини" у відзиві на позовну заяву не довело обставини, на які посилається як на підставу свого спростування. Комунальне підприємство не отримувало лист з описом вкладення, в якому викладено порушення умов договору із вказаним терміном на їх усунення. ТОВ "Фармація Житомирщини" не надало доказів, зокрема, відмови в укладенні договорів на постачання комунальних послуг. Балансоутримувач повідомив орендодавця про технічну можливість підключення водопостачання. Матеріали справи не містять акта повернення майна з оренди, а тому вважати договір таким, що достроково припинився, не має законних підстав. Разом з тим, повідомляє, що лише 11.01.2022 року наказом орендодавця було достроково припинено договір оренди, що і стало підставою для припинення нарахування орендної плати.

Ухвалою суду від 27.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/312/23 до судового розгляду по суті на 25.05.2023.

28.04.2023 представником ТОВ "Фармація Житомирщини" в системі "Електронний суд" подано клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №906/433/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Житомирщини" до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради та Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради про скасування результатів електронного аукціону №UA-PS-2021-05-06-000054-3 щодо передачі в оренду нежилих приміщень загальною площею 41,6 кв.м., що знаходяться в будівлі за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, смт.Попільня, вул.Героїв Майдану, 15; визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021, укладеного за результатами електронного аукціону №UA-PS-2021-05-06-000054-3 та зобов`язання Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради повернути позивачу 53 520,00грн, сплачених при підписанні договору оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021, а саме: авансовий внесок з орендної плати у розмірі 26 760,00грн та суму забезпечувального депозиту у розмірі 26 760,00грн.

В судовому засіданні 25.05.2023 оголошено перерву до 06.06.2023.

02.06.2023 до суду від позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

В судовому засіданні 06.06.2023 продовжено перерву до 22.06.2023.

Представники КП "Агенція з питань регіонального розвитку" в судовому засіданні 22.06.2023 позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Пояснили, що орендна плата в сумі 82 438,07грн нарахована з 06.07.2021 до 11.01.2022. Як переможець аукціону ТОВ "Фармація Житомирщини" сплатило авансові платежі у розмірі та порядку, що передбачені проектом договору оренди, а саме: авансовий внесок з орендної плати у розмірі 26 760,00грн та 26 760,00грн забезпечувального депозиту. Заявлена сума стягнення орендної плати визначена у розмірі 28 918,07грн (82 438,07 - 26 760,00 - 26 760,00).

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в його задоволенні. Підтримав заяву про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №906/433/23.

Обґрунтовуючи об`єктивну неможливість розгляду наявного спору до ухвалення Господарським судом Житомирської області рішення у справі №906/433/23, представник відповідача зазначає про те, що позивач в якості підстави для стягнення заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 28 918,07грн посилається на договір оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021. Вказаний договір, на переконання представника відповідача, є таким, що не відповідає вимогам закону, зокрема, з підстав введення позивачем в оману відповідача щодо реального технічного стану об`єкту оренди, із огляду на що останнім було ініційовано процедуру визнання зазначеного правочину недійсним у судовому порядку. Так, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.04.2023 позовну заяву ТОВ "Фармація Житомирщини" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/433/23 в порядку загального позовного провадження. За твердженням представника відповідача, спір про стягнення заборгованості не може бути вирішений до вирішення спору про визнання недійсним договору оренди.

Представник позивача проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі заперечив із мотивів, викладених у письмових запереченнях від 30.05.2023. Зазначає про те, що за приписами п.80 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020, до укладення договору оренди або в день підписання такого договору переможець електронного аукціону зобов`язаний сплатити на рахунок, зазначений орендодавцем, авансовий внесок у розмірах та порядку, що передбачені проектом договору оренди майна, опублікованим в оголошенні про передачу майна в оренду, а в разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди - також вартість невід`ємних поліпшень (у разі їх здійснення чинним орендарем згідно з пунктом 158 цього Порядку) у сумі, зазначеній в оголошенні про продовження договору оренди. Орендодавець зараховує авансовий внесок у рахунок майбутніх платежів орендаря з орендної плати. Згідно п.4.7 договору орендодавець не повертає орендарю забезпечувальний депозит, якщо орендар відмовився від підписання акта повернення з оренди орендованого майна у строк, визначений цим договором, або створює перешкоди у доступі до орендованого майна представників балансоутримувача або орендодавця з метою складення такого акта. Відповідно до п.4.8 договору, орендодавець не пізніше ніж протягом п`ятого робочого дня з моменту отримання від балансоутримувача примірника акта повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит в рахунок невиконаних зобов`язань Орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань Орендаря. Враховуючи, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті орендної плати, авансовий внесок та забезпечувальний депозит зарахувались в рахунок боргу, тому позивач вважає, що підстав для повернення авансового внеску та забезпечувального депозиту немає.

На переконання представника позивача, подання позову про визнання недійсним договору не зупиняє дію останнього, відтак, станом на час розгляду даної справи договір оренди нерухомого майна від 06.07.2021 №162 є чинним та підлягає виконанню. Представник позивача наголосив на тому, що з огляду на предмет позовних вимог у справі № 906/433/23, така не є пов`язаною зі справою №906/312/23, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача і зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Оцінюючи наведені аргументи та положення законодавства в сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 906/433/23 з наступних підстав.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Встановлення лише факту взаємопов`язаності справ не є достатнім для прийняття рішення щодо зупинення провадження у справі до розгляду іншої.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову у справі № 906/312/23 є вимога КП "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради про стягнення з ТОВ "Фармація Житомирщини" орендної плати в сумі 28 918,07 грн за договором оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021, укладеного між сторонами.

Судом встановлено, що предметом спору у справі № 906/433/23 є скасування результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021 та зобов`язання повернути 53 520,00грн.

Враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.01.2021 у справі № 904/8122/17, від 20.01.2021 у справі № 906/129/20, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18.

Клопотання відповідача не містить належного обґрунтування об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої, зокрема, в частині наведення конкретних обставин, які входять до предмету доказування у межах позовних вимог справи № 906/312/23, та які одночасно можуть бути з`ясовані виключно в межах справи № 906/433/23.

Суд вважає, що із огляду на предмет позову в даній справі, обставини, які підлягають доведенню в її межах, полягають у встановленні факту наявності заборгованості, що виникла за вищевказаним договором, її розміру та порушення відповідачем строку її оплати. При цьому, судом застосовується презумпція правомірності правочину, на підставі якого виникли зобов`язання сторін, визначена у ст. 204 Цивільного кодексу України (правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним).

Відповідно, у разі відсутності доказів на спростування презумпції правомірності договору (рішення суду про визнання його недійсним, що наявне на момент розгляду справи) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Суд зазначає, що у разі визнання в подальшому договору недійсним у судовому порядку, зацікавлена сторона має право на перегляд рішення суду про стягнення заборгованості, підставою виникнення якої було невиконання такого правочину, за н о в о в и я в л е н и м и обставинами.

Крім того, слід зауважити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження в даній справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

06.05.2021 оголошено про проведення електронного аукціону з передачі в оренду нежитлових приміщень загальною площею 41,6 кв.м., що знаходиться балансі Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради в будівлі за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт.Попільня, вул.Героїв Майдану, 15 (а.с. 68-69).

Згідно протоколу проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-05-06-000054 від 04.06.2021 із трьох осіб відповідача визнано переможцем (а.с. 15-16).

06.07.2021 між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармація Житомирщини" (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №162 (далі - Договір) (а.с. 10-14).

Згідно п.1.1 частини ІІ (з врахуванням змісту п.4.1 частини І) зазначеного Договору, орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення, що знаходяться на балансі Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради в будівлі за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт.Попільня, вул.Героїв Майдану, 15, загальною площею 41,6кв.м.

За змістом п.3.3 частини І Договору балансоутримувачем об`єкту оренди є Комунальне підприємство по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради.

Відповідно до п.2.1 частини ІІ Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 частини ІІ Договору встановлено, що орендна плата становить суму, визначену в п.9 частини І Договору, а саме - 11 150,00грн (без ПДВ). До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна.

Згідно п.3.2 частини ІІ Договору, якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.

За змістом п.3.3 частини ІІ Договору орендар сплачує орендну плату орендодавцю щомісяця до 15 числа поточного місяця.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем. Орендодавець може звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим договором, за яким в орендаря є заборгованість (п.3.7 частини ІІ Договору).

Припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи пеню та неустойку (за наявності) (п.3.10. частини ІІ Договору).

Відповідно до п.12.7.1 частини ІІ Договору договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Згідно п.12.1 частини ІІ Договору цей договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов (з 06.07.2021 по 05.06.2026). Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.

Нежилі приміщення, що знаходяться на балансі Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради в будівлі за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Попільня, вул. Героїв Майдану, 15, загальною площею 41,6кв.м, передано у користування ТОВ "Фармація Житомирщини", що підтверджується актом приймання-передачі від 06.07.2021 (а.с. 17).

Таким чином, позивач належним чином виконав свої зобов`язання, визначені договором оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021.

Водночас, відповідачем умови договору оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021 та вимоги закону не виконано належним чином, оскільки ним допущено систематичну несплату орендної плати.

Відповідно до наказу позивача від 11.01.2022 №5-д, договір оренди нерухомого майна №162 від 06.07.2021 достроково припинений з 10.01.2022 (а.с. 21).

З огляду на те, що відповідачем не виконано зобов`язання щодо здійснення орендних платежів за період листопад 2021 року - січень 2022 року, позивач вирішив здійснити заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення останньому претензії №0050 від 29.08.2022 з проханням розрахуватися за користування нежитловим приміщенням (а.с. 93-96).

Проте, станом на дату подання до суду позовної заяви відповідач відповіді на претензію не надав та не задовольнив її, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі, боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

За ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини оренди комунального майна на підставі договору оренди нерухомого майна від 06.07.2021 №162.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1, 5, ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Норма права, закріплена в ч. 6 ст. 762 ЦК України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Вищевказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16.

Для застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Сторона повинна довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за ці обставини.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач звертався до позивача з пропозиціями про внесення змін до договору щодо зменшення розміру орендної плати чи звільнення від сплати орендної плати.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 28 918,07грн боргу з орендної плати за договором.

Як визначено п. 3.3 розділу ІІ договору, орендар сплачує орендну плату орендодавцю щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди.

Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків орендодавця. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Відповідальність у разі отримання та/або неотримання рахунків несе орендар (п.3.4 розділу ІІ договору).

За умовами п.3.5 розділу ІІ договору в день укладення цього договору або до цієї дати орендар сплачує орендну плату за кількість місяців, зазначену у пункті 10 Умов (авансовий внесок з орендної плати), на підставі документів, визначених у п.3.6 цього договору.

Відповідно до п.3.6 розділу ІІ договору, підставою для сплати авансового внеску з орендної плати є протокол про результати електронного аукціону.

У матеріалах справи наявні копії рахунків на оплату орендних платежів за договором з липня 2021 по січень 2022 року на загальну суму боргу в розмірі 82 438,07грн (а. с. 18-20, 32 - на звороті, 33-34).

За даними позивача, 05.07.2021 ТОВ "Фармація Житомирщини" сплачено авансовий внесок за перші 2 місяці оренди відповідно до п.10 умов договору в сумі 26 760,00грн та забезпечувальний депозит згідно з п.11 умов договору в сумі 26 760,00грн.

Відповідно до Умов договору авансовий внесок зараховується за перші два місяці оренди, а забезпечувальний депозит у разі припинення договору оренди нерухомого майна зараховується в рахунок заборгованості якщо така є.

Враховуючи вищевикладене станом на дату подачі позову, а саме 28.02.2023 позивачем зараховано в рахунок боргу авансовий внесок та забезпечувальний депозит, таким чином за відповідачем рахується заборгованість за листопад 2021 року в сумі 10 790,33грн + грудень 2021 року 13 380,00грн + січень 2022 року у сумі 4 747,74грн, що в сумі становить 28 918,07грн (82 438,07-53 520,00).

За таких обставин, позивачем виконано взяті за договором зобов`язання.

Станом на дату розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо здійснення своєчасної сплати орендних платежів не виконав.

Доводи відповідача судом оцінюються критично та до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Зважаючи на викладене, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу борг по сплаті орендних платежів у сумі 28 918,07грн за період з листопада 2021 року по січень 2022 року.

4. Висновок Господарського суду Житомирської області за результатами розгляду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заявленої суми та мирного врегулювання спору.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 28 918,07грн боргу з орендної плати за договором.

5. Розподіл судового збору між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Житомирщини" (61038, м. Харків, в`їзд Білостоцький, буд. 3; ідентифікаційний код 43643834) на користь Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, буд. 12; ідентифікаційний код 32744337):

- 28 918,07грн заборгованості з орендної плати;

- 2 684,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.06.23

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на електронну пошту: ;

3 - відповідачу на електронну пошту: ,