ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. Справа№ 927/7/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

без виклику учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 (повний текст складено 14.11.2022)

у справі №927/7/22 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром»

про стягнення 10282,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Управління комунального майна Чернігівської обласної ради звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення 10282,64 грн., а саме: до обласного бюджету м. Чернігова 3386,36 грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.09.2021 по 31.11.2021 та 13,48 грн. інфляційних нарахувань; на користь позивача 6772,70 грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.09.2021 по 31.11.2021, 26,97 грн. інфляційних нарахувань, 12,47 грн. процентів річних та 70,66 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.09.2021 по 30.11.2021.

Відповідач у відзиві на позовну заяву щодо заявлених позовних вимог заперечував та просив позовні вимоги відхилити, з огляду на те, що станом на 01.09.2021 діяла Методика розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затверджена рішенням Чернігівської обласної ради від 25.03.2011, на підставі якої він і сплачував орендну плату, заборгованість по якій відсутня. Позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на Методиці розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції від 17.05.2017, яка є неправомірною з моменту її затвердження. Підстави для подання даного позову відсутні. Пунктом 3.4. Договору визначена кінцева ціна договору. Підтвердження наявності або відсутності ПДВ в ціні договору у тексті Договору відсутнє. Пропозицій щодо внесення змін до Договору від орендодавця не надходило, отже ціна договору не може змінюватися в односторонньому порядку.

Позивач у відповіді на відзив №01-152 від 17.02.2022 вказує на те, що підставою для виникнення спірних правовідносин у даній справі є Договір, а не рішення Чернігівської обласної ради, що оспорюється в порядку адміністративного судочинства, тому його скасування не призведе до зміни розміру орендної плати, яка була встановлена сторонами у договорі оренди. В період, за який стягується заборгованість з орендної плати (з 01.09.2021 по 30.11.2021) Методика була чинною та використовувалась під час розрахунку орендної плати. Скасування рішення, яким затверджено Методику, не призведе до автоматичного визнання недійсним Договору або зміни його умов, а буде лише підставою для подальшого врегулювання взаємовідносин сторін. Стосовно нарахування ПДВ на оренду плату позивач зазначає, що не вбачає потреби внесення змін до договору, оскільки набуття позивачем статусу платника податку на додану вартість не змінює права та обов`язки сторін договору, а лише встановлює зобов`язання відповідача щодо безумовного платежу ПДВ.

У додаткових поясненнях №01-566 від 26.10.2022 позивач повторно зазначив, що скасування рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VII «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» не призводить до зміни розміру орендної плати, яка була погоджена та встановлена сторонами у договорі оренди. Аналогічна позиція викладена у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 11.03.2021 у справі №927/1083/20, яке набрало законної сили 13.04.2021. Нарахування орендної плати відбувалося на виконання саме Договору, а Методика була лише підставою для визначення розміру такої плати та про застосування якої сторони дійшли згоди у Договорі, який не визнаний недійсним у судовому порядку і є обов`язковим для виконання сторонами.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" до обласного бюджету м. Чернігова 3386,36 грн. заборгованості з орендної плати та 13,48 грн. інфляційних нарахувань. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради 6772,70 грн. заборгованості з орендної плати, 26,97 грн. інфляційних нарахувань, 12,47 грн. процентів річних, 70,66 грн. пені та 2270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення обґрунтоване тим, що матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем часткової оплати рахунків за вересень та жовтень 2021 року. Отже, несплаченими залишились рахунки: до обласного бюджету м. Чернігова в сумі 3386,36 грн., на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради в сумі 6772,70 грн.

Визнання протиправним та нечинним в порядку адміністративного судочинства рішення ІХ сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VІІ, яким затверджено Методику, на що посилається відповідач, не призводить до автоматичного визнання недійсним Договору оренди або зміни його умов, а є лише підставою для подальшого врегулювання взаємовідносин сторін, що будуть виникати після набрання законної сили судовим рішенням

При цьому, договір оренди на підставі якого заявлено позовні вимоги про стягнення не визнаний недійсним, а тому є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів внесення змін до Договору оренди №122 від 26.07.2018 в частині розрахунків орендної плати сторонами суду не надано.

Оскільки відповідач, у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив у визначений Договором строк орендну плату за вересень-жовтень 2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На виконання рішення суду були видані відповідні накази.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» 26.12.2022 (згідно поштового трекера на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі № 927/7/22 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат. До апеляційної скарги долучено заяву про поновлення строків апеляційного оскарження.

Скаржник вважає, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Скаржник зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 залишено в силі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" до Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VІІ Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції. А тому, вимоги про сплату коштів на підставі цієї Методики, прийнятої позивачем поза межами повноважень та з порушеннями закону, не відповідають критерію добросовісності та не підлягають задоволенню виходячи зі змісту частини третьої статті 13 ЦК України. Відтак, має застосовуватись Методика розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 25.03.2011, з врахуванням якої заборгованість у відповідача відсутня.

Крім того, скаржник вважає помилковою позицію суду щодо сплати нарахованого ПДВ на розмір орендної плати без внесення відповідних змін до договору оренди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №927/7/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Пашкіна С.А. судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/7/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі №927/7/22.

03.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №927/7/22.

У зв`язку зі звільненням судді Пашкіної С.А. (головуючого судді), протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями у справі № 927/7/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі № 927/7/22 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

04.04.2023 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» про усунення недоліків з доказами отримання апеляційної скарги.

Разом з тим, головуючий суддя Тищенко О.В. перебувала у відрядженні з 01.04.2023 та у відпустці. Питання пов`язані з рухом апеляційної скарги вирішується після виходу судді з відпустки (12.04.2023).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 прийнято справу № 927/7/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р. до провадження. Поновлено Приватному акціонерному товариству «Кінотехпром» пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі № 927/7/22, відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

27.04.2023 позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі №927/7/22 без змін.

08.05.2023 скаржник подав до Північного апеляційного господарського суду доповнення до апеляційної скарги, які не приймаються до розгляду колегією суддів, оскільки подані з порушенням процесуальних строків, встановлених ст. 256 та ч. 1 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 18 серпня 2023 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. ст. 2, 11 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, справа №927/7/22 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 26.07.2018 між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №122, нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. та зареєстровано у реєстрі за № 1069 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі - майно), що розташоване за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває в оперативному управлінні орендодавця, у складі: двоповерхова будівля майстерні «Т-2» загальною площею - 488,3 кв.м., приміщення механічної майстерні «А1-2» в двоповерховій будівлі загальною площею - 242,1 кв.м. Загальна площа приміщень, що передаються в оренду складає 730,4 кв.м.

Згідно з п. 1.2 договору вартість майна, визначена згідно звіту про оцінку майна виконаного ФОП Волченковою О.С. станом на 31.10.2017 становить 1086207,01 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.1.3 договору майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності.

Майно належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомості, виданого 25.11.2002 виконкомом Чернігівської міської ради, на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 18.11.2002, №237, яке зареєстроване в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.12.2002, записане у реєстрову книгу № 9, за реєстровим номером 68, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2017, номер запису про право власності 22903032. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (п.1.4. договору).

Згідно з п. 2.1., 2.2. договору орендар вступив у строкове платне користування майном з моменту вказаного в пункті 10.1. даного Договору. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Майно залишається у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, а орендар користується ним протягом всього строку оренди.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акта приймання-передачі в оренду та акта приймання-передачі майна з орендного користування.

Згідно з п.3.2. договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області у новій редакції, затвердженої рішенням обласної ради від 17 травня 2017 року №34-9/VII зі змінами.

Згідно з п. 3.4. договору розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у Додатку № 2 до цього Договору, що є невід`ємною його частиною, і становить за базовий (березень 2018 року) місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 6767,07 грн. Орендна плата за перший (квітень 2018 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на індекс інфляції за квітень 2018 року.

Відповідно до п.3.5 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.6 договору орендну плату орендар зобов`язаний перераховувати щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків орендодавцем у співвідношенні визначеного Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремим рішенням обласної ради на період його дії.

Сторони у п. 3.7. Договору погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, та якщо недоплата перевищує суму завдатку то сума перевищення, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Відповідно до п.3.9. договору розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений у випадках встановлених законодавчими актами України.

Згідно з п. 9.5 договору у разі несвоєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Цей Договір діє з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації по 31.10.2017 року, включно. Керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України та у зв`язку з тим, що орендар не припиняв користуватися предметом Договору оренди сторони домовилися, що умови цього договору поширюються на період з 01 квітня 2018 року (п.10.1. Договору).

Пунктом 10.2. Договору визначено, що умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку його дії, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання зобов`язань.

Відповідно до п.10.3 договору зміни та доповнення до договору допускаються за взаємної згоди сторін та оформлюються додатковою угодою до договору.

Як вбачається з розрахунку розміру орендної плати за оренду майна комунальної власності області розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66 (додаток №2 до договору), складеного та підписаного сторонами 16.07.2018, розмір орендної плати за перший місяць оренди складає без ПДВ 6767,07 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Податок на додану вартість розраховується згідно чинного законодавства.

При цьому, як зазначено в п.1 розрахунку, розрахунок орендної плати виконано відповідно до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VІІ в новій редакції із змінами.

На виконання умов договору 01.04.2018 позивачем було передано відповідачеві спірне нерухоме майно, що підтверджується актом прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька,66 від 01.04.2018 (додаток № 1 до договору), підписаного сторонами та скріпленого їх печатками.

18.10.2021 орендодавцем на адресу відповідача направлялись для оплати за оренду приміщеннями наступні рахунки:

- №308 від 13.10.2021 (за оренду приміщення за вересень 2021): 50% орендної плати у розмірі 4213,99 грн. - до обласного бюджету м. Чернігова;

- №308 від 13.10.2021 (за оренду приміщення за вересень 2021): 50% орендної плати у розмірі 4213,98 грн., крім того ПДВ 1685,59 грн., а разом 5899,57 грн. - позивачу.

20.10.2021 відповідачем були перераховані грошові кошти Управлінню комунального майна Чернігівської обласної ради в загальній сумі 4164,15 грн. з призначенням платежу «оренда приміщень згідно договору №66 від 13.10.2021 - 1635,76 грн., договору №122 від 26.07.2018 - 2528,39 грн. за ПрАТ «Кінотехпром» без ПДВ.», а також до бюджету в загальній сумі 4164,15 грн. з призначенням платежу «оренда приміщень згідно договору №66 від 13.10.2021 - 1635,76 грн., договору №122 від 26.07.2018 - 2529,39 грн. за ПрАТ «Кінотехпром» без ПДВ.»

16.11.2021 орендодавцем на адресу відповідача направлялись для оплати за оренду приміщеннями наступні рахунки:

- №341 від 12.11.2021 (за оренду приміщення за жовтень 2021 року): 50% орендної плати у розмірі 4251,91 грн. - до обласного бюджету м. Чернігова;

- №341 від 12.11.2021 (за оренду приміщення за жовтень 2021 року): 50% орендної плати у розмірі 4251,91 грн., крім того ПДВ в сумі 1700,76 грн., а всього 5952,67 грн. - позивачу.

30.11.2021 відповідачем були перераховані грошові кошти Управлінню комунального майна Чернігівської обласної ради в загальній сумі 4201,63 грн. з призначенням платежу «оренда приміщень згідно договору №66 від 13.10.2021 - 1650,48 грн., договору №122 від 26.07.2018 - 2551,15 грн. за ПрАТ «Кінотехпром» без ПДВ.» та до державного бюджету в загальній сумі 4201,63 грн. з призначенням платежу «оренда приміщень згідно договору №66 від 13.10.2021 - 1650,48 грн., договору №122 від 26.07.2018 - 2551,15 грн. за ПрАТ «Кінотехпром» без ПДВ.».

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо здійснення оплати за оренду приміщення здійснив частково та має заборгованість за період з 01.09.2021 по 30.11.2021 перед обласним бюджетом м. Чернігова в сумі 3386,36 грн., а перед Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради в сумі 6772,70 грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача до обласного бюджету м. Чернігова 13,48 грн. інфляційних нарахувань; а також на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради 26,97 грн. інфляційних нарахувань, 12,47 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 70,66 грн. пені за прострочку внесення орендної плати.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Як встановлено судом, матеріалами справи підтверджено факт укладення сторонами у справі Договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018.

При цьому, в силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України, якою визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, сторонами договору були погоджені умови договору.

Так, за умовами п.3.3. договору та додатку 2 до договору сторони погодили, що розмір орендної плати за оренду комунальної власності області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та її розрахунок визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII у новій редакції зі змінами.

При цьому, відповідно до рішення обласної ради (двадцять третьої сесії сьомого скликання) від 22.05.2020 № 93-23VIІ "Про розподіл орендної плати для управління комунального майна обласної ради» встановлено для управління комунального майна обласної ради з 01.06.2020 наступний розподіл орендної плати: за оренду нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) управління, - 50 відсотків до обласного бюджету, 50 відсотків - управлінню.

Орендар же за умовами спірного договору оренди зобов`язувався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків орендодавцем (п. 3.6 та п. 5.1.4. договору)

На виконання умов договору позивач за період з 01.09.2021 по 31.10.2021 направив відповідачу рахунки №308 від 13.10.2021 (за оренду приміщення за вересень 2021), №341 від 12.11.2021 (за оренду приміщення за жовтень 2021 року), з яких для оплати за оренду приміщення до обласного бюджету м. Чернігова на загальну суму 8465,90 грн., а Управлінню комунального майна Чернігівської обласної ради на загальну суму 11852,24 грн. з ПДВ.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату рахунків №308 від 13.10.2021 відповідно до умов договору до 31.10.2021 включно, а рахунків №341 від 12.11.2021 - до 30.11.2021 включно.

Разом з тим, відповідач здійснив часткову оплату зазначених рахунків: до обласного бюджету м. Чернігова в сумі 5079,54 грн. та на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради в сумі 5079,54 грн., що підтверджується копіями виписок з рахунків.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за період з 01.09.2021 по 31.10.2021 до обласного бюджету м. Чернігова в сумі 3386,36 грн. та позивачеві в сумі 6772,70 грн.

А тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача до обласного бюджету м. Чернігова 3 386,36 грн. заборгованості з орендної плати, а на користь позивача 6 772,70 грн. заборгованості з орендної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням відповідача, що з огляду на визнання протиправним та нечинним рішення ІХ сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради №34-9/VІІ від 17.05.2017 «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» розмір орендної плати за Договором має бути перерахований у відповідності до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 25.03.2011, виходячи з наступного.

Рішенням Чернігівської обласної ради (ІХ сесії сьомого скликання) №34-9/VII від 17.05.2017 затверджено Методику розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 №65-12/VII внесено зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011. Даним рішенням, зокрема, внесено зміни до п. 14.1. Методики та викладено її в наступній редакції: Орендна плата спрямовується: у разі, коли орендодавцем майна виступає Управління комунального майна обласної ради: за оренду нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) Управління комунального майна, а також нерухомого майна, яке перебуває в користуванні (на бухгалтерському обліку) окремих структурних підрозділів Чернігівської обласної державної адміністрації - 50 відсотків орендної плати до обласного бюджету, 50 відсотків - орендодавцю.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №620/6623/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, визнано протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VІІ «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції».

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №520/12022/17, з посиланням на висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 08.12.2009, зазначено, що «такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України (у редакції, чинній на час її ухвалення), може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема, у моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 судам, зокрема, роз`яснено, що визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.»

Окрім цього, відповідно до висновків щодо застосування норм статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 9901/777/18, «з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта».

Отже, враховуючи те, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20 рішення ІХ сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради №34-9/VІІ від 17.05.2017 «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» було визнано саме протиправним та нечинним, а тому останнє втратило чинність саме з дати набрання законної відповідним судовим рішенням, тобто, у спірному випадку, з прийняттям Шостим апеляційним адміністративним судом 29.09.2022 постанови, якою залишено без змін судове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №620/6623/20

Водночас, нарахування орендної плати відбувалось на виконання саме Договору, а зазначена Методика була лише підставою для визначення розміру такої плати та про застосування якої, в силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди у Договорі.

Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Оскільки договір оренди №122 від 26.07.2018 не визнаний недійсним у судовому порядку, а тому є обов`язковим для виконання сторонами.

Саме ж визнання протиправним та нечинним в порядку адміністративного судочинства рішення ІХ сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради №34-9/VІІ від 17.05.2017 «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» не призводить до автоматичного визнання недійсним Договору або зміни його умов, а є лише підставою для подальшого врегулювання взаємовідносин сторін, що будуть виникати після набрання законної сили судовим рішенням.

При цьому, як вірно зазначив місцевий господарський суд, сторони спірного Договору, у разі наявності підстав внесення змін до Договору, мали право самостійно ініціювати розгляд таких змін шляхом направлення проєкту додаткової угоди до договору, як то передбачено п.3.9 та 10.3 спірного договору оренди. Проте доказів вчинення таких дій сторонами суду не надано.

Щодо посилань відповідача на необгрунтованість нарахування на орендну плату ПДВ та відсутність пропозицій позивача про внесення відповідних змін до Договору оренди №122 від 26.07.2018 в частині ціни договору колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку розміру орендної плати за оренду майна комунальної власності області розташованого за адресою м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66 (додаток №2 до договору), складеного та підписаного сторонами 16.07.2018, розмір орендної плати за перший місяць оренди складає без ПДВ 6767,07 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

При цьому, в розрахунку зазначено, що податок на додану вартість розраховується згідно чинного законодавства.

У позовній заяві позивач зазначив, що з 01.07.2020 Управління комунального майна Чернігівської обласної ради зареєстровано платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 64, а тому всі рахунки, що підлягали сплаті на користь управління, були виставленні відповідачу з урахуванням ПДВ.

Таким чином, умовами договору та додатками до нього, які були погоджені та підписані сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №122 від 26.07.2018, передбачалось, що податок на додану вартість розраховується згідно чинного законодавства.

Відтак, позивачем правомірно виставлено відповідачу рахунки за спірний період з 01.09.2021 по 31.10.2021 з урахуванням ПДВ, нарахування якого на суму орендної плати здійснено у порядку, визначеному чинним законодавством.

Позивач також просив стягнути пеню в сумі 70,66 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати за вересень 2021 року, за період з 01.11.2021 по 30.11.2021.

Сторони у п. 3.7. Договору погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, та якщо недоплата перевищує суму завдатку то сума перевищення, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Відповідно до ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Колегія суддів, перевіривши розрахунок суми пені, погоджується з висновком місцевого господарського суду про правильне її нарахування та про обґрунтованість вимог про стягнення на користь позивача 70,66 грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати за вересень 2021 року, за період з 01.11.2021 по 30.11.2021.

Також, позивач просить стягнути до обласного бюджету м. Чернігова інфляційні нарахування за прострочку виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати за вересень 2021 року, за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 в сумі 13,48 грн. та на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради: інфляційні нарахування в сумі 26,97 грн. та 3% річних в сумі 12,47 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати за вересень 2021 року за період з 01.11.2021 по 30.11.2021.

Згідно з п. 9.5 договору у разі несвоєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу зі сплати орендної плати за вересень 2021 року, за період з 01.11.2021 по 30.11.2021, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі №927/7/22, прийнято після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» слід відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі №927/7/22 - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі №927/7/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі №927/7/22 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром».

4. Матеріали справи №927/7/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала