ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"21" червня 2023 р. Cправа № 902/181/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Глобі А.С.
за участю представників сторін
позивача Ратушняк П.В., ордер АА №1272833 від 02.02.2023 (в режимі ВКЗ);
відповідача не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання представника відповідача №б/н від 12.06.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу та клопотання представника позивача № б/н від 15.06.2023 про зменшення розміру витрат на правову допомогу у справі
до: Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 279 852,57 грн.
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № №902/181/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНДСТРЕМ" до Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича про стягнення 279 852,57 грн заборгованості, що складається з 70 063,70 грн - основного боргу, 3 346,60 грн - 3% річних, 22 078,13 грн - інфляційних втрат, 127 350,94 грн - компенсації вартості послуг та 57 013,20 грн - компенсації вартості втраченого майна.
07.06.2023 судом ухвалено рішення по справі, яким в задоволені позову відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати залишені за позивачем.
У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20 000, грн, та зазначено що докази понесених витрат будуть подані до закінчення судових дебатів.
В судовому засіданні 07.06.2023 представник відповідача заявив усне клопотання щодо подання до суду доказів понесених відповідачем витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.
12.06.2023 до суду від представника відповідача - Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 177,24 грн. та про ухвалення додаткового рішення у справі. Крім того, до даних клопотань додано докази направлення їх представнику відповідача.
Ухвалою суду від 13.06.2023 призначено судове засідання з вирішення питання понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу у справі №902/181/23 на 21.06.2023.
14.06.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про проведення засідання за відсутності відповідача та його представника та задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 8 177,24 грн.
15.06.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
16.06.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача №б/н від 15.06.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 16.06.2023 задоволено вище вказану заяву представника позивача.
19.06.2023 до суду від представника відповідача надійшла відповідь на клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
У визначену судом дату 21.06.2023 в судовому засіданні приймала участь представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.
В судовому засіданні представник позивача проти клопотання представника відповідача заперечила з підстав викладених у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу та просила відмовити у його задоволенні або зменшити дані витрати до 3 000,00 грн.
Частиною 3, 4 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та повідомлено, що повне додаткове рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.
Так, розглянувши матеріали справи, клопотання представника відповідача про понесенні судові витрати на правничу допомогу та клопотання представника позивача про зменшення понесених відповідачем витрати на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами справи по суті.
За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно із частинами 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в сумі 20 000, грн, та зазначено що докази понесених витрат будуть подані до закінчення судових дебатів, в судовому засіданні 07.06.2023 представник відповідача до судових дебатів заявив усне клопотання щодо подання до суду доказів понесених відповідачем витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 12.06.2023 до суду від представника відповідача - Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 177,24 грн. та про ухвалення додаткового рішення у справі. Крім того, до даних клопотань додано докази направлення їх представнику відповідача.
До клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу додано копії: договору про надання правової допомоги №1/23 від 15.03.2023; ордеру серія АВ № 1067505 від 15.03.2023; розрахунку часу адвоката витраченого на надання правничої допомоги, з детальним описом виконаних адвокатом робіт від 12.06.2023; акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 12.06.2023 на суму 8 177,24 грн, за надання правової допомоги протягом 7 год. 37 хв. та квитанції до прибуткового касового ордера №1/23 від 12.06.2023 р. на суму 8 177,24 грн.
Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ВН №001005 від 27.01.2023 на ім`я Гринько Є.В.
Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).
Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Дослідивши докази, надані представником відповідача в підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання представника відповідача про зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема обґрунтовано тим, що витрати на правничу допомогу Відповідача є безпідставно збільшені та неспівмірні із понесеними витратами адвоката на надання правничої допомоги, оскільки судова справа у якій Відповідачу надавалась допомога, не зважаючи на ціну позову, не є складною, не вирізняється особливою складністю формування правової позиції та доказової бази.
Крім того, представник позивача зазначає, що із договору про надання правової допомоги № 1/23 від 15.03.2023 р., який наданий представником Відповідача, вбачається, що предметом даного договору є «надавати Клієнту консультації з питань цивільного права; організовувати ведення позовної роботи по матеріалах, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи), а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором», а в наданому Акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.06.2023 р. зазначено: «За надання правової допомоги протягом 7 год. 37 хв. Клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 8 177,24 грн». Однак, ні зі змісту Договору про надання юридичних послуг № 1/23 від 15.03.2023 р., ні зі змісту Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.06.2023 р. не можливо встановити щодо якого судового спору надавалася правова допомога Відповідачу, зокрема не зазначено ні номер судової справи, ні жодних посилань на ТОВ «Ліндстрем» чи на Договір про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 від 12.04.2019 р. на підставі якого виникли правовідносини між Позивачем та Відповідачем і який покладено в основу позовної заяви.
З огляду на викладене, на переконання представника позивача за даними документами не можливо встановити чи дійсно надані документи стосуються судового спору між Позивачем та Відповідачем у справі № 902/181/23 чи можливо така правова допомога надавалась Відповідачу у інших справах.
Позивач вважає, що витрати на правову допомогу Відповідача не підлягають компенсації, оскільки не підтверджено, що вони стосуються спору між Позивачем та Відповідачем, є явно завищеними та не відповідають характеру, складності справи та ціни позову.
Таким чином, позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця Твердохліба Валерія Володимировича, адвоката Гринькова Євгенія Віталійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а в разі наявності підстав для стягнення, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3 тис грн.
Разом з тим, суд звертає увагу позивача на п. 3.1 договору про надання правової допомоги № 1/23 від 15.03.2023 р., в якому сторонами визначено, що клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у Справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом на підставі рахунку або за фактом надання послуг згідно акту приймання-передачі наданих послуг і рахунку.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку часу адвоката витраченого на надання правничої допомоги від 12.06.2023, даний розрахунок складений на підставі укладеного 15.03.2023 між адвокатом Гриньковим Євгенієм Віталійовичем та Фізичною особою -підприємцем Твердохлібом Валерієм Володимировичем, договору про надання правової допомоги, з метою обрахування гонорару за надання правової (правничої) допомоги у господарській справі № 902/181/23.
В ході виконання договору № 1/23 від 15.03.2023 Клієнту було надано такі послуги:
1. Первинна консультація клієнта - 30 хв.
2. Вивчення позовної заяви, судової практики та написання відзиву на позов - 2 год.
3. Заперечення на відповідь на відзив - 2 год.
4. Відповіді на додаткові пояснення -1 год.
5. Участь у судових засіданнях 24.04.2023 - 11 хв., 24.05.2023 - 12 хв., 07.06.2023 - 44 хв.
6. Заява про ухвалення додаткового рішення - 1 год.
Загальна кількість витраченого часу - 7 год. 37 хв.
За законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня встановлено в розмірі 2684,00 грн. в місяць, тому на підставі п.3.1 Договору гонорар за наданням правової допомоги 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за одну годину (1 год. - 1073,60 грн.), а за 7 год. 37 хв. складає 8177,24 грн. і обраховуються таким чином - 30 хв. (536,80 грн.) + 2 год. (2147,20 грн.) + 2 год. (2147,20 грн.) + 1 год. (1073,60 грн.) + 11 хв. (196,82 грн.) + 12 хв. (214,72 грн.) + 44 хв. (787,30 грн.) + 1 год. (1073,60 грн.).
В даному розрахунку безпосередньо зазначено що він стосується господарської справи № 902/181/23, а загальна кількість витраченого часу та вартість наданих послуг зазначених в акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 12.06.2023 відповідає загальній кількості витраченого часу та вартості наданих послуг зазначеного в розрахунку від 12.06.2023.
Крім того, представником позивача у клопотанні про зменшення витрат відповідача на правничу допомогу не обґрунтовано зменшення розміру цих витрат до 3 000,00 грн.
З огляду на викладене вище зазначені, твердження представника позивача, судом оцінюються критично та спростовуються вище зазначеними доказами.
Беручи до уваги факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 74-79, 86, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. Клопотання представника відповідача №б/н від 12.06.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу - задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 29.06.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи