РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2023Справа № 910/1564/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБ Технолоджи"

про стягнення 683 664,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Котовська Т.О., ордер серія ВН № 1216753;

від відповідача: Подать А.В., ордер серія ВІ № 1129065.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБ Технолоджи» про стягнення 683 664,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами зобов`язань за Договором поставки № ОД/НХ-22-209НЮ, в частині поставки обумовленого Договором товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.03.2023.

08.02.2023 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

17.02.2023 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

28.02.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 06.03.2023 представник відповідача з`явився, представник позивача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 03.04.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

13.03.2023 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

31.03.2023 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

03.04.2023 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 03.04.2023 представник відповідача не з`явився, представник позивача з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 24.04.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

19.04.2023 представником відповідача подано додаткові пояснення, у яких відповідачем заявлено клопотання про зменшення заявленого до стягнення розміру штрафу до 1%.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 підготовче засідання призначено на 22.05.2023.

20.04.2023 представником відповідача подано клопотання, у якому відповідач просить не враховувати вимоги відповідача стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу при прийнятті рішення у справі.

21.04.2023 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 22.05.2023 представники сторін з`явились.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.06.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 19.06.2023 представники сторін з`явились.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити частково та зменшити заявлений до стягнення розмір штрафних санкцій до 1% від заявленої суми.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 19.06.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2022 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМБ Технолоджи» (далі - учасник, відповідач) укладено Договір поставки № ОД/НХ-22-209НЮ (далі - Договір), за умовами якого постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у Специфікації № 1 (Додаток № 1), що додається до Договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в Договорі.

Найменування товару: підшипники. Виробник товару: ТОВ «АМБ Технолоджи», м. Київ, Україна (п. 1.2 та п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору якість товару, що постачається, повинна відповідати ТУ У 28.11:2017, ДСТУ ГОСТ 520:2014 (поз. 1), ДСТУ 8734:2017, ДСТУ ГОСТ 520:2014.

Згідно з п. 3.1 Договору кількість та асортимент товару визначається у Специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 5.1 Договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки (заявки) замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до приймання товару.

Зі сторони замовника рознарядка (заявка) підписується з урахуванням вимог статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами з числа таких:

- директор (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- перший заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- начальник, заступники начальника, головний інженер служби організації та проведення закупівель регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та керівники виробничих підрозділів служби організації та проведення закупівель регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Згідно з п. 5.2 Договору товар має бути поставлений на підставі письмових рознарядок (заявок) впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (електронною поштою: ; листом за адресою: 03162, м. Київ, вул. Тулузи, буд. 10-А), постачальником у кількості, визначеній у рознарядці (заявці). Замовник має право розірвати Договір в односторонньому порядку, якщо товар не поставлений замовнику впродовж 10 робочих днів від дня одержання постачальником рознарядки (заявки) замовника.

Акт прийому-передачі або видаткова накладна та інші первинні документи, що стосуються виконання цього Договору та приймання товару, підписуються уповноваженими особами з числа тих, які визначені у п. 5.1 цього Договору (п. 5.4 Договору).

Відповідно до п. 5.5 Договору товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника (20705, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Т.Шевченко, 18-В; 27406, Кіровоградська обл., м. Знам`янка, вул. Віктора Голого, 152) на умовах DDP в редакції Інкотермс-2010.

У відповідності до п. 6.1 Договору замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 (Додаток № 1).

Згідно з п. 6.3 Договору загальна сума по Договору 3 883 440,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 647 240,00 грн.

За умовами пунктів 7.2, 7.4 та 7.6 Договору розрахунки за поставлений товар здійснюються замовником на 5 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань (далі - ПН/РК) з операцій по постачанню товарів (виконанню робіт, наданню послуг), які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки.

У разі, якщо постачальник не є платником ПДВ, розрахунки за поставлений товар здійснюються на 5 банківський день з дати поставки товару.

Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Товар повинен бути затарений і спакований постачальником відповідно до вимог ТУ У 28.11:2017, ДСТУ ГОСТ 520:2014 (поз. 1), ДСТУ 8734:2017, ДСТУ ГОСТ 520:2014 (поз. 2-4).

Згідно з п. 9.5 Договору підтвердженням про одержання товару замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 10.3 Договору узгоджено, що постачальник за цим Договором несе наступну відповідальність:

- у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару, за кожен день затримки;

- за порушення термінів поставки товару, визначених Договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару;

- при постачанні неякісного товару постачальник має проводити заміну товару на якісний за власний рахунок у термін, що не перевищує 20 діб, та сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості;

- у разі передачі прав і обов`язків по укладеному Договору постачання товару іншим особам - постачальник, що порушив зобов`язання, сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від суми Договору.

Цей Договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін.

Строк дії цього Договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до припинення воєнного стану, в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по Договору - до остаточного виконання (п. 15.1 та п. 15.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено специфікацію, відповідно до якої поставці підлягають підшипники 23234 MB W33 С3 у кількості 34 шт., 30-32532 Л1М у кількості 64 шт., 30-42536 ЛМ у кількості 200 шт. та 30-52536 ЛМ у кількості 200 шт., загальною вартістю 3 883 440,00 грн.

На виконання п. 5.2 Договору, позивачем надано Заявку № НХ09/3368 від 21.09.2022 на поставку підшипників 23234 MB W33 у кількості 34 шт. вартістю 465 120,00 грн., на виконання якої, відповідачем поставлено товар згідно видаткових накладних № 245 від 22.09.2022 на суму 232 560,00 грн. та № 246 від 22.09.2022 на суму 232 560,00 грн.

Також, на виконання п. 5.2 Договору, позивачем надано Заявки № НХ09/3772 від 13.10.2022 на поставку підшипників 30-32532 Л1М у кількості 64 шт. вартістю 337 920,00 грн. та № НХ09/4183 від 11.11.2022 на поставку підшипників 30-42536 ЛМ у кількості 200 шт. вартістю 1 460 400,00 грн. та 30-52536 ЛМ у кількості 200 шт. вартістю 1 620 000,00 грн., які направлено на електронну пошту відповідача.

28 жовтня 2022 року позивачем отримано від відповідача Лист вих. № 0810 від 03.10.2022, у якому відповідач зазначає, що на момент підписання Договору, курс долара США становив 29,2549 грн. за 1 долар США, в той час як станом на 23.09.2022 офіційний курс становить 36,5686 грн. за 1 долар США, що свідчить про підняття офіційного курсу долара США в Україні на 25%, а також відповідно до висновку експерта від 22.09.2022 середньоринкова вартість підшипників станом на вересень 2022 року більше ніж вдвічі перевищує ціну, вказану в Договорі, в зв`язку з чим, просив розірвати Договір поставки за взаємною згодою.

Листом вих. № _0896 від 30.11.2022 просило вважати Договір розірваним з 20.11.2022 у зв`язку зі зміною істотної обставини, а саме суттєве підвищення офіційного курсу долара США, до якого долучив Висновок експерта № ОИ-1217 від 22.09.2022 Запорізької Торгово-промислової палати та Експертний висновок № 113/284 від 17.11.2022 ДП «Держзовнішінформ».

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач в порушення строків визначених п. 5.2 Договору не здійснив поставку товару вартістю 3 418 320,00 грн., в зв`язку з чим, позивачем на підставі п. 10.3 Договору, нараховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 683 664,00 грн., що становить 20% від непоставленого за Договором товару.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що виконання Договору відповідачем порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило постачальника того, на що він розрахував при укладенні Договору, у зв`язку зі зміною офіційного курсу долара США

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено специфікацію, відповідно до якої поставці підлягають підшипники 23234 MB W33 С3 у кількості 34 шт., 30-32532 Л1М у кількості 64 шт., 30-42536 ЛМ у кількості 200 шт. та 30-52536 ЛМ у кількості 200 шт., загальною вартістю 3 883 440,00 грн.

Згідно з п. 5.2 Договору товар має бути поставлений на підставі письмових рознарядок (заявок) впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (електронною поштою: ; листом за адресою: 03162, м. Київ, вул. Тулузи, буд. 10-А), постачальником у кількості, визначеній у рознарядці (заявці). Замовник має право розірвати Договір в односторонньому порядку, якщо товар не поставлений замовнику впродовж 10 робочих днів від дня одержання постачальником рознарядки (заявки) замовника.

На виконання п. 5.2 Договору, позивачем надано Заявку № НХ09/3368 від 21.09.2022 на поставку підшипників 23234 MB W33 у кількості 34 шт. вартістю 465 120,00 грн., Заявку № НХ09/3772 від 13.10.2022 на поставку підшипників 30-32532 Л1М у кількості 64 шт. вартістю 337 920,00 грн. та Заявку № НХ09/4183 від 11.11.2022 на поставку підшипників 30-42536 ЛМ у кількості 200 шт. вартістю 1 460 400,00 грн. та 30-52536 ЛМ у кількості 200 шт. вартістю 1 620 000,00 грн., які направлено на електронну пошту відповідача.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

На виконання Заявки № НХ09/3368 від 21.09.2022 на поставку підшипників 23234 MB W33 у кількості 34 шт. вартістю 465 120,00 грн., відповідачем поставлено товар згідно видаткових накладних № 245 від 22.09.2022 на суму 232 560,00 грн. та № 246 від 22.09.2022 на суму 232 560,00 грн.

Натомість жодних доказів виконання Заявки № НХ09/3772 від 13.10.2022 на поставку підшипників 30-32532 Л1М у кількості 64 шт. вартістю 337 920,00 грн. та Заявки № НХ09/4183 від 11.11.2022 на поставку підшипників 30-42536 ЛМ у кількості 200 шт. вартістю 1 460 400,00 грн. та 30-52536 ЛМ у кількості 200 шт. вартістю 1 620 000,00 грн., матеріали справи не містять.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не поставлено товар вартістю 3 418 320,00 грн., у визначений Договором строк , що відповідачем не заперечено.

Натомість відповідач зазначає, що виконання Договору відповідачем порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило постачальника того, на що він розрахував при укладенні Договору, у зв`язку зі зміною офіційного курсу долара США.

Разом з тим, суд зазначає, що укладаючи договір під час воєнного стану, відповідач не міг не усвідомлювати всі наявні ризики, що зумовлені обставинами, що розпочалися 24.02.2022.

Як унормовано частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Суд оцінюючи обставини справи суд враховує, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Суд звертає увагу, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому укладаючи спірний договір, відповідач повинен був оцінити погоджені сторонами вартість та строки поставки обумовленого обсягу та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання за вказаною вартістю у вказаний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 691 ЦК України якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Однак, жодних прив`язок до офіційного курсу долара США, умови Договору, при визначенні ціни товару, не містять, в зв`язку з чим, суд відхиляє наведені посилання відповідача, як такі, що не відповідають досягнутим між сторонами домовленостям щодо умов поставки товару.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 10.3 Договору узгоджено, що постачальник за цим Договором несе наступну відповідальність, зокрема за порушення термінів поставки товару, визначених Договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару;

Таким чином, оскільки відповідачем порушено строк поставки товару вартістю 3 418 320,00 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 683 664,00 грн.

В свою чергу, в процесі розгляду справи, сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 06.04.2023 до Договору, відповідно до якої, сторони домовились розірвати Договір та вважати такою, що втратила чинність Специфікацію № 1 до Договору у невиконаній частині.

Водночас, укладення сторонами Додаткової угоди № 1 від 06.04.2023 до Договору, не звільняє відповідача від відповідальності за порушення умов Договору, яке мало місце під час дії такого Договору.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу до 1%, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16 та у постанові від 27.02.2019 у справі №910/9765/18.

У постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

У постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 зазначено, що реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При цьому, суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 916/2154/19 зазначено, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про те, що відповідач не мав можливості здійснити поставку у зв`язку зі зміною офіційного курсу долара США, а також відсутність жодних збитків у позивача внаслідок порушення відповідачем умов Договору.

Однак, як зазначалось вже судом, оскільки жодних прив`язок до офіційного курсу долара США, умови Договору, при визначенні вартості товару, не містять, наведені доводи відповідача є безпідставними, та не доводять впливу на виконання зобов`язань за Договором, а лише свідчать про відсутність волі відповідача на поставку товару за узгодженими між сторонами цінами.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, суд зазначає, що сам лише факт відсутності в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків через неналежне виконання відповідачем свого обов`язку не може бути єдиною самостійною підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки означені посилання нівелюють інститут застосування штрафу за порушення зобов`язання, у даному випадку, порушення строків поставки товару за Договором, укладеним під час дії воєнного стану.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав зменшення розміру штрафу, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру штрафу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму штрафу.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБ Технолоджи" (03162, м. Київ, вул. Тулузи, 10А; ідентифікаційний код: 40222898) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ідентифікаційний код: 40081200) штраф у розмірі 683 664 (шістсот вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 254 (десять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 96 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.06.2023.

Суддя О.А. Грєхова