СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 червня 2023 року м. Харків Справа № 922/2884/21

Східний апеляційний господарський суд у складі: суддя Бородіна Л.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк", м. Київ,

на постанову Господарського суду Харківської області від 16.02.2023, ухвалену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові, повний текст складений 16.02.2023 (суддя Лаврова Л.С.),

у справі № 922/2884/21

за заявою боржника ОСОБА_1 , м.Харків,

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 16.02.2023 у справі №922/2884/21 припинено процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , припинено повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Барішевського О.В., визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів боржника. Призначено керуючим реалізацією майна боржника - фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Барішевського О.В.

Не погодившись з постановою, ухваленою судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось АТ "Укрсиббанк", яке просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову Господарського суду Харківської області від 16.02.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів та припинити провадження у справі №922/2884/21 (922/157/22).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Водночас, частинами 1 та 3 ст. 56 ГПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з пунктом 4 статті 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів у судах усіх інстанцій.

Апеляційна скарга АТ "Укрсиббанк" підписана представником Іванченко Н.В.

На підтвердження наявності повноважень у Іванченко Н.В. на представництво інтересів АТ "Укрсиббанк" у суді апеляційної інстанції на подання апеляційної скарги до апеляційної скарги додано копію довіреності від 26.12.2022 №27-1-01/23550, відповідно до якої АТ "Укрсиббанк" в особі в. о. Директора з питань реструктуризації та стягнення боргів Вовк Алли Володимирівни, яка діє на підставі Статуту, цією довіреністю уповноважено головного юрисконсульта Групи примусового стягнення Східно-Дніпровського регіону Управління примусового стягнення Департаменту зі стягнення боргів АТ "Укрсиббанк" Іванченко Наталію Валентинівну від імені АТ "Укрсиббанк" представляти інтереси АТ "Укрсиббанк", зокрема, в апеляційних господарських судах, з усіма правами, що надані законодавством України позивачу, цивільному позивачу, відповідачу, підписувати та подавати апеляційні скарги.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником АТ "Укрсиббанк" зазначено Дюпуш Лоран Філіп Ніколя Шарль.

Проте, до апеляційної скарги не надано доказів наявності у в. о. Директора з питань реструктуризації та стягнення боргів Вовк Алли Володимирівни повноважень на уповноваження від імені АТ "Укрсиббанк" представників та видачу довіреностей.

З відкритого доступу Єдиного реєстру адвокатів України судом апеляційної інстанції встановлено відсутність у Іванченко Наталії Валентинівні статусу адвоката.

Матеріали справи та апеляційної скарги також не містять доказів представництва Іванченко Н.В. інтересів апелянта у статусі адвоката.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Проте, матеріали апеляційної скарги на підтвердження наявності у представника Іванченко Н.В. повноважень представляти інтереси АТ "Укрсиббанк" в суді не містять жодних доказів, що зазначена особа наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини 3 статті 56 ГПК України.

Додана до матеріалів справи посадова інструкція головного юрисконсульта Східного Центру стягнення боргів не є доказом наявності у Іванченко Н.В. повноважень на самопредставництво, оскільки: по-перше, в ній відсутні відповідні положення про наділення Іванченко Н.В. такими повноваженнями; по-друге, згідно наданої апелянтом довіреності Іванченко Н.В. займає іншу посаду в АТ "Укрсиббанк", а саме: головного юрисконсульта Групи примусового стягнення Східно-Дніпровського регіону Управління примусового стягнення Департаменту зі стягнення боргів.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 зауважила, що з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Отже, апелянтом не надано належних доказів на підтвердження наявності у підписанта апеляційної скарги права на представництво інтересів АТ "Укрсиббанк" у суді.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова ухвалена та підписана 16.02.2023.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови спливає 08.03.2023.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з апеляційною скаргою АТ "Укрсиббанк" звернулося засобами електронного зв`язку 08.06.2023, тобто з пропуском строку встановленого на апеляційне оскарження постанови.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) Суд дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження рішення без наведення відповідних причин, порушують принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 ст. 6 Конвенції.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що 12.05.2023 Східним апеляційним господарським судом прийнято постанову у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за результатом розгляду апеляційної скарги АТ "Укрсиббанк" на рішення Господарського суду Харківської області від 16.01.2023, якою апеляційна скарга АТ "Укрсиббанк" задоволена частково, позовна вимога про визнання недійсним договору позики задоволена, скасовано в цій частині оспорюване рішення та прийнято нове рішення про визнання фіктивним правочину, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в іншій частині позовних вимог апеляційним судом відмовлено. Повний текст складено 22.05.2023. З урахуванням зроблених правових висновків у постанові від 12.05.2023 Східним апеляційним господарським судом та встановлення відсутності правовідносин між ОСОБА_3 та боржницею ОСОБА_1 , скаржник вважає, що висновки Східного апеляційного господарського суду безпосередньо впливають на законність оскаржуваної постанови, та надають підстави для її скасування і закриття провадження у справі. Копію зазначеної постанови скаржник отримав 30.05.2023, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Господарського суду Харківської області від 16.02.2023 слід обраховувати з дати отримання, 30.05.2023, постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023.

Дослідивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що копія постанови Господарського суду Харківської області від 16.02.2023 у справі №922/2884/21 отримана апелянтом 21.02.2023.

Разом з тим, будучи обізнаним про ухвалення постанови Господарським судом Харківської області, АТ "Укрсиббанк" з апеляційною скаргою звернулося лише через три місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови.

При цьому, обставини, на які АТ "Укрсиббанк" посилається як на підстави пропуску строку на апеляційне оскарження постанови зумовлені суб`єктивною поведінкою скаржника.

Ухвалення судового рішення у іншій справі, в якій зроблено певні правові висновки, якими скаржник бажає обґрунтувати свою правову позицію для оскарження постанови у даній справі, не може вважатися поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням п.1 ч.3 ст.258, ч. 3 статті 260 ГПК України, а саме: без належних доказів наявності у підписанта апеляційної скарги повноважень на представництво інтересів АТ "Укрсиббанк" та подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без належного обґрунтування підстав такого пропуску.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" слід залишити без руху на підставі частин 2 та 3 статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на постанову Господарського суду Харківської області від 16.02.2023 у справі №922/2884/21 залишити без руху.

2.Встановити Акціонерному товариству "Укрсиббанк" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати за веб-адресою https://eag.court.gov.ua/sud4875/.

Суддя Л.І. Бородіна