ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

26 червня 2023 року Провадження 7/903/635/23

Суддя Господарського суду Волинської області Шум М. С., розглянувши матеріали по справі 903/635/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАРТАК», с.Клюськ, Турійський район, Волинська область

до відповідача ООО «KGT ARGUS», м.Ташкент, Республіка Узбекистан

про стягнення 224 925, 75 дол. США

встановив:

В позовній заяві (вх.№01-52/717/23 від 19.06.2023) Товариство з обмеженою відповідальністю «СПАРТАК» просить суд стягнути з ООО «KGT ARGUS», м.Ташкент, Республіка Узбекистан заборгованість за поставлений товар в розмірі 181 200, 00 дол. США (основна сума боргу), 43 725, 75 дол. США пені, а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого за контрактом №19/07-22 від 19.07.2022 товару.

Відповідно до п. 7.2 контракту №19/07-22 від 19.07.2022 у разі недосягнення згоди між сторонами суперечка розглядається у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту. Арбітражний суд складається з одноосібного арбітра, а бо в іншому суді належної юрисдикції за місцезнаходженням однієї зі сторін, на вибір позивача, відповідно до права країни, в якій відбувається вирішення спору.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як передбачено частинами першою та другою статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 7 цього ж Кодексу правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

За приписами до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідачем у даній справі є ООО «KGT ARGUS» з місцем реєстрації у м.Ташкент, Республіка Узбекистан.

Відповідно до ст. 43 ЗУ «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Згідно ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Відповідно до п. 7.2 контракту №19/07-22 від 19.07.2022, що укладено між сторонами спору, у разі недосягнення згоди між сторонами суперечка розглядається у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту. Арбітражний суд складається з одноосібного арбітра, а бо в іншому суді належної юрисдикції за місцезнаходженням однієї зі сторін, на вибір позивача, відповідно до права країни, в якій відбувається вирішення спору.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території іноземних держав регулюється Конвенцією "Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 15 листопада 1965 року, до якої Україна приєдналася 19 жовтня 2000 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах", а Республіка Узбекистан стала членом Гаазької конференції з міжнародного приватного права, мета діяльності якої - робота над прогресивною уніфікацією норм міжнародного приватного права (стаття 1 Статуту ГКМПП) 04.03.2020.

Суд дійшов висновку про необхідність повідомлення ООО «KGT ARGUS», яке знаходиться за адресою: Республіка Узбекистан, м.Ташкент, Юнусабадський р-н, вул. Богишамол, будинок 105 у порядку вручення іноземним підприємствам та організаціям судових документів у господарських справах, врегульованому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Так, відповідно до статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України обов`язком суду є повідомляти учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом частини першої статті 365 та статті 367 цього ж Кодексу іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Цією нормою встановлено право, а не обов`язок суду звертатися у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.

Згідно з пунктом «а» статті 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Враховуючи відсутність застережень Республіки Узбекистан щодо застосування визначеного пунктом «а» статті 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (офіційний сайт Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права - www.hcch.net) способу вручення судових документів, суд вважає за необхідне повідомити ООО «KGT ARGUS» про відкриття провадження у справі шляхом надсилання цієї ухвали поштою.

Відповідно до частини другої статті 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Пунктом 4 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Оскільки суд вважає за необхідне направити процесуальний документ відповідачу в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, то провадження у цій справі слід зупинити.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду № 910/8060/19 від 16.06.2021.

Керуючись статтями 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на "12" вересня 2023 р. на 10:30 год.

4. Повідомити учасників справи, що судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а) в залі судових засідань №210.

5. Явку сторін у судове засідання визнати не обов`язковою.

6. Запропонувати відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У відзиві зазначити електронну адресу, іншу контакту інформацію для надіслання процесуальних документів у справі.

7. Запропонувати позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

8. Роз`яснити відповідачу, що у разі не подання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вправі вирішити справу за наявними матеріалами.

9. Роз`яснити сторонам:

- у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 130 ГПК України);

- сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (ч. 5 п. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір);

- з 05 жовтня 2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: Електронний кабінет, Електронний суд, підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

10. Провадження у справі зупинити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 26.06.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua

Суддя М. С. Шум