ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1208/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Жежель А.В., за участі представників сторін: позивача (у відеоконференції) адвоката Мулька А.В., відповідача адвоката Сенченкова І.Г., у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Приватного підприємства Маг до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь про стягнення 820000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2020 року позивач - Приватне підприємство Маг звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь (далі відповідач, а разом - сторони) про стягнення, на підставі договору поставки № 100 від 24.12.2019 року, 820000 грн. та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано тим, що за умовами укладеного сторонами договору поставки № 100 від 24.12.2019 року, відповідач зобов`язався поставити, а позивач прийняти і оплатити товар - культиватор причіпний КПС-12ПМ Отаман (3-х секційний) в кількості 1 шт. у строк до 10.02.2020 року, розділом V договору сторони погодили умови щодо гарантії та якості товару. На підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № СФ-0000341 від 24.12.2019 року позивач платіжним дорученням № 2 від 24.12.2019 року провів попередню оплату товару в сумі 820000 грн., по видатковій накладній № РН-0000022 від 28.02.2020 року відповідач передав, а позивач отримав обумовлений договором товар. Поставка товару відповідачем здійснена з простроченням договірного строку поставки, після отримання товару, позивачем було виявлено, що в порушення умов договору і вимог законодавства відповідач поставив товар неякісний і некомплектний, вимога-претензія позивача про усунення виявлених недоліків товару відповідачем не виконана, у зв`язку з чим позивач відмовився від договору і вимагає повернення сплаченої за товар грошової суми попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1208/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.11.2020 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 20.10.2020 року відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав і просив суд відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів безпідставності та необґрунтованості позовних вимог (вх. 16159/20, т.1 а.с. 48-51).

Позивач в особі свого представника подав суду 30.10.2020 року відповідь відзив (вх. № 16843/20 а.с. 71-78), в якій спростував доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, наполягав на задоволенні позову повністю із заявлених у ньому підстав.

Представник відповідача 09.11.2020 року подав суду заперечення на відповідь на відзив позивача (вх. № 17329, а.с. 84), в яких додатково зауважував на недоказаності позовних вимог.

У зв`язку з наявністю викладених заперечень відповідача проти позову та з метою обґрунтування позовних вимог представник позивача подав до суду 03.12.2020 року заяву про призначення експертизи (вх. № 18848/20, т. 1 а. с. 97-99), в якій просив призначити у справі судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення експерта поставити наступні питання:

1) чи відповідає культиватор причіпний КПС-12ПМ Отаман (3-х секційний), поставлений відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь технічним характеристикам товару, відповідно до інструкцій та класифікаційних категорій?

2) у разі невідповідності культиватора причіпний КПС-12ПМ Отаман (3-х секційний), поставлений відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь технічним характеристикам товару, відповідно до інструкцій та класифікаційних категорій зазначити всі недоліки товару, як зовнішні, так і внутрішні, комплектність.

Відповідач в особі свого представника 18.01.2021 року подав суду заперечення на заяву позивача про призначення судової експертизи (вх. 695/21, т. 1 а.с. 111-112), у якому просив відмовити у задоволенні заяви позивача про призначення товарознавчої експертизи з мотивів порушення процесуального порядку подання цієї заяви та відсутністю підстав для призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.01.2021 року у справі № 925/1208/20 призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі на період проведення експертизи (т. 1 а.с. 118-123).

09.03.2021, 10.03.2021 року від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли клопотання про погодження строку виконання експертизи (вх. № 4068/21) з клопотанням судових експертів Берегового С.В., Волошина А.А., Крилова Є.С., Пупіна І.В., Борщевського П.Г. про надання додаткових матеріалів (вх. № 3929/21), які необхідні для надання висновку судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року провадження у справі № 925/1208/20 поновлено, клопотання директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строку виконання експертизи та клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів прийнято та призначено до розгляду в судове засідання; зобов`язано сторони надати суду вказані в ухвалі матеріали.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року зупинено провадження у справі № 925/1208/20, направлено справу до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 року ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.01.2021 року залишено без змін, постановою Верховного Суду від 19.07.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 року, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.01.2021 року (т. 1 а.с. 186-192, 209-212).

05.08.2021 матеріали справи № 925/1208/20 надійшли до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалами суду від 13.08.2021 року, 08.09.2021 року поновлено провадження у справі № 925/1208/20, клопотання директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про погодження строку виконання експертизи та клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів призначено до розгляду в судове засідання, розгляд яких, за клопотанням відповідача, відкладено на 22.09.2021 року.

Позивач в особі свого представника надав суду 24.03.2021 року, 22.09.2021 року пояснення (вх. № 5007/21, вх. № 15266/21, т. 1 а.с.140-143, 237), в яких зазначив, що відповідачем поставлено позивачу товар, який не відповідає умовам договору поставки № 100 від 24.12.2019 року - культиватор торгової марки КПС-12ПМ Отаман (3-х секційний), фактично поставлено культиватор торгової марки КПС-11Л Гетьман, цю невідповідність позивачем виявлено після отримання товару, відповідач її заперечує. 19.03.2020 і 20.03.2020 року відповідачем було направлено на адресу позивача керівництва з експлуатації культиватора торгової марки КПС-11Л Гетьман та культиватора торгової марки КПС-12ПМ (3-х секційний). Поставлений культиватор зберігається на охоронюваній території позивача, ним не експлуатується, позивач гарантує безперешкодний відкритий доступ до культиватора для експертного дослідження.

Представник відповідача подав суду 08.09.2021 року пояснення (вх. № 14430/21, т. 1 а.с. 220-221), в яких вказав, що ним передано позивачу культиватор торгової марки КПС-12ПМ Отаман (3-х секційний), поставлений культиватор перебуває у користуванні позивача, відповідач не є виробником поставленого товару, товар отриманий від Приватного акціонерного товариства Корсунь-Шевченківський верстатобудівний завод ім. Б.Хмельницького згідно договору № 27 від 01.03.2018 року з відповідними технічними документами.

Ухвалою суду від 22.09.2021 року: задоволено клопотання директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; надано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України згоду на проведення судової експертизи у справі № 925/1208/20 у термін понад 90 календарних днів; задоволено клопотання судових експертів Берегового С.В, Волошина А.А., Крилова Є.С., Пупіна І.В., Борщевського П.Г. вх. № 3929/21 від 09.03.2021 року; приєднано до справи № 925/1208/20 матеріали, подані позивачем на виконання вимог ухвал суду від 11.03.2021 року, 13.08.2021 року, а саме копії титульних листів керівництв з експлуатації культиватора торгової марки КПС-11Л Гетьман та культиватора торгової марки КПС-12ПМ (3-х секційний), копії фотознімків культиватора; призначено на 12.10.2021 року експертне дослідження культиватора, який є предметом поставки по договору поставки № 100 від 24.12.2019 року і видаткової накладної № РН-0000022 від 28.02.2020 року, і знаходиться у позивача - приватного підприємства Маг на території зберігання сільськогосподарської техніки за адресою: Дніпропетровська обл., Солонянський район, смт Солоне, вул. Шевченка, 12 за участі судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, представників сторін та товариства з обмеженою відповідальністю Восход (як технічних фахівців для надання відповідної допомоги експертам та відповідей на питання, які можуть виникнути в процесі обстеження обладнання); зупинено провадження у справі № 925/1208/20 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновків експертів.

01.10.2021 року представник відповідача подав суду засобами електронного зв`язку заяву про відвід судових експертів (вх. № 15767/21, т.1 а.с. 250-252).

25.10.2021 року листом № 925/1208/20/11876/2021 направлено справу до Північного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь від 30.09.2021 року на ухвалу суду від 22.09.2021 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь на ухвалу суду від 22.09.2021 року.

20.06.2022 року матеріали справи № 925/1208/20 надійшли до Господарського суду Черкаської області.

Разом з тим, 22.02.2022 року від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист за вх. № 3028/22 про залишення без виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 19.01.2021 року у справі № 925/1208/20 на підставі п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (а.с. 46-47).

Ухвалами суду від 24.06.2022 року, 07.07.2022 року провадження у справі № 925/1208/20 поновлено, призначено підготовче засідання у справі, яке в подальшому відкладено на 11.08.2022 року.

Представник позивача подав до суду 06.07.2022 року через систему Електронний суд клопотання про повторне призначення експертизи (вх. № 7482/22, т. 2 а. с. 58-59), враховуючи що ухвала суду від 19.01.2021 року про її призначення не виконана з вини відповідача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.08.2022 року призначено у справі № 925/1208/20 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі на період проведення експертизи (т. 2 а.с. 101-108).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 року ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.08.2022 року скасовано, справу направлено до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду (т. 2 а.с. 145-149).

05.12.2022 року за вх. № 14381/22 матеріали справи № 925/1208/20 повернулись до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалами суду від 12.12.2022 року, 09.02.2023 року, 09.03.2023 року призначено підготовче засідання у справі № 925/1208/20, яке в подальшому відкладалось і призначене на 19.03.2023 року.

Ухвалами суду від 19.03.2023 року, 29.03.2023 року підготовче провадження у справі № 925/1208/20 закрито, призначено розгляд справи по суті, на 05.04.2023 року, забезпечено участь представника Приватного підприємства Маг у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Солонянського районного суду Дніпропетровської області.

В судовому засіданні 05.04.2023 року оголошено перерву до 12.05.2023 року, забезпечено участь представника Приватного підприємства Маг у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Солонянського районного суду Дніпропетровської області, представника Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь адвоката Ярмолінського Ю.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів.

В засіданні суду 12.05.2023 року представник позивача позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у його заявах по суті справи.

Згідно з ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши в судових засіданнях доводи і пояснення представників сторін, заяви учасників справи по суті справи і з процесуальних питань, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову повністю з таких підстав.

24.12.2019 року між позивачем Приватним підприємством Маг, як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь, як постачальником,укладено договір поставки № 100 (далі Договір, т.1 а.с. 23), за умовами п.1.1. якого постачальник відпускає покупцю, в межах терміну дії цього договору товари: сільськогосподарську техніку, культиватор КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п. 2.1. сума договору становить 820000 грн. з урахуванням ПДВ. Ціна одиниці товару визначається згідно з прайс-листів, встановлюваних і діючих у постачальника, і фіксується у відвантажувальних документах (видатковій накладній);

п. 2.2. вартість конкретного замовлення покупця на поставку товарів в реалізацію предмета цього договору визначається в рахунку-фактури, виписує покупцю уповноваженою особою постачальника, у відповідності з цінами за одиницю товарів, зазначеними у прайс-листі постачальника, що діє на момент виписки рахунку-фактури;

п. 3.1. продавець відпускає товари покупцю в строк до 10.02.2020 року включно з моменту факсової або телефонної згоди з документом «Підтвердження замовлення покупця». У разі якщо товари будь-якого найменування, із зазначених у замовленні покупця, відсутній на складі постачальника, він (постачальник) прийме по можливості всі необхідні заходи для того, щоб врахувати побажання покупця при виконанні його наступних замовлень;

п. 3.2. відвантаження товарів за цим договором здійснюється на підставі накладної та за рахунок продавця;

п. 4.1. оплата здійснюється покупцем в розмірі 100% на розрахунковий рахунок продавця. Форма розрахунку за відвантажений товар безготівкова;

п. 5.1. постачальник гарантує відповідність якості товарів, що поставляються стандартам, що пред`являються до продукції такого типу, згідно з українським законодавством;

п. 5.2. приймання товарів за якістю і комплектністю здійснюється від імені покупця особою, уповноваженою ним (покупцем) на отримання товарів від постачальника;

п. 5.3. постачальник гарантує якість товарів, що поставляються на весь період їх експлуатації. Уразі виявленні дефектів товарів постачальник зобов`язується за актом рекламації покупця (Додаток№1 до договору) проводити заміну неякісних товарів на придатні протягом 1-го місяця з моменту поставки. При виявленні явних (візуально доступних) дефектів (деформації, розриви, відколи й т.п.) рекламації приймають протягом 3-х днів, після прийняття товару покупцем за кількістю і якістю, якщо повертається товар повинен бути в оригінальній упаковці без ознак використання. У разі виявлення прихованих дефектів запасних частин рекламації приймаються за наявності дефектної запчастини;

п. 5.4. покупець здійснює гарантійне та післягарантійне обслуговування купованої техніки;

п. 7.1. термін дії договору встановлюється з 24.12.2019 року по 31.12.2020 року.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

На підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № СФ-0000341 від 24.12.2019 року щодо оплати культиватора КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт.(т.1 а.с. 24) позивач платіжним дорученням № 2 від 24.12.2019 року (т.1 а.с. 26) провів попередню оплату обумовленого Договором товару в сумі 820000 грн., а по видатковій накладній № РН-0000022 від 28.02.2020 року (т. 1 а.с. 25) відповідач передав, а позивач фактично отримав 02.03.2020 року обумовлений договором товар - культиватор КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт., який доставлено за адресою, вказаною позивачем: Дніпропетровська обл., Солонянський район, с. Привільне, вул. Центральна 99А.

Після отримання товару, позивачем було виявлено, що в порушення умов договору і вимог законодавства відповідач поставив товар неналежної якості, 24.03.2021 року позивач звернувся до відповідача з вимогою-претензією від 23.03.2021 року (т.1 а.с. 27, докази направлення а.с. 28), в якій вказав на наявність численних зовнішніх пошкоджень культиватора - сколів, лущення фарби, корозію металу, відсутність повної комплектації всіма необхідними запчастинами; неусунення працівниками відповідача виявлених недоліків; додаткові витрати позивача 17.03.2021 року на доставку відсутніх деталей культиватора та отримання інструкції щодо іншого виду культиватора, у зв`язку з чим позивач не підписав акт приймання передачі та просив повернути вартість оплаченого культиватора у розмірі 820000 грн.

09.04.2021 року відповідач в особі директора надав позивачу відповідь за № 09/04 (т.1 а.с. 33-34, докази направлення 35), в якій повідомив про поставку позивачу 20.03.2020 року обумовленого Договором товару - культиватора КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт. належної якості, про відсутність доказів невідповідності вказаного товару на момент звернення та у зв`язку з відмовою позивача провести 01.04.2021 року комісійний огляд товару вимогу позивача про повернення коштів попередньої оплати залишив без задоволення.

За твердженням позивача відповідач вимоги претензії залишив без виконання, що і стало причиною звернення позивача до суду з вимогою про стягнення 820000 грн. попередньої оплати.

Відповідач на підтвердження заперечень позовних вимог вказав, що він не є виробником поставленого за Договором товару - культиватора КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт, натомість 01.03.2018 року ним, як покупцем з Приватним акціонерним товариством «Корсунь-Шевченківський верстатобудівний завод ім. Б.Хмельницького», як постачальником, укладено договір поставки №27, на виконання якого укладено додаткову угоду від 24.12.2019 року щодо виготовлення в строк до 05.02.2020 року культиватора КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт. (т. 1а.с. 55- 57). 28.02.2020 року Приватним акціонерним товариством «Корсунь-Шевченківський верстатобудівний завод ім. Б.Хмельницького» надано акт вихідного контролю якості культиватора КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт., заводський №1, в якому вказано , що виріб повністю відповідає кресленням, технічним умовам, державним стандартам, зовнішніх дефектів не виявлено (т. 1а.с. 63). Вказаний культиватор і передано в обумовлені строки позивачу.

Також відповідач вказав на відсутність звернень позивача з актами рекламації на виконання вимог п. 5.3. Договору.

Відповідач стверджує про відсутність невиконаних зобов`язань перед позивачем та відсутність інших порушень вказаних позивачем.

Отже, предметом позову, що розглядається у даній справі, є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про повернення грошових коштів попередньої оплати в розмірі 820000 грн., що є вартістю культиватора КПС-12ПМ Отаман (3-х секційний) в кількості 1 шт.

Спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки № 100 від 24.12.2019 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із прав і зобов`язань сторін за цим договором.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу, а також статтею 20 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусового виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу (ГК) України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ч. 2 ст. 527);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 3 ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що 24.12.2019 року між позивачем Приватним підприємством Маг, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь укладено договір поставки № 100 щодо поставки культиватора КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт.

Пунктами 2.1., 4.1., 5.3. Договору сторони визначили, що сума договору становить 820000 грн. з урахуванням ПДВ. Ціна одиниці товару визначається згідно з прайс-листів, встановлюваних і діючих у постачальника, і фіксується у відвантажувальних документах (видатковій накладній); оплата здійснюється покупцем в розмірі 100% на розрахунковий рахунок продавця. Форма розрахунку за відвантажений товар безготівкова; постачальник гарантує якість товарів, що поставляються на весь період їх експлуатації. Уразі виявленні дефектів товарів постачальник зобов`язується за актом рекламації покупця (Додаток№1 до договору) проводити заміну неякісних товарів на придатні протягом 1-го місяця з моменту поставки. При виявленні явних (візуально доступних) дефектів (деформації, розриви, відколи й т.п.) рекламації приймають протягом 3-х днів, після прийняття товару покупцем за кількістю і якістю, якщо повертається товар повинен бути в оригінальній упаковці без ознак використання. У разі виявлення прихованих дефектів запасних частин рекламації приймаються за наявності дефектної запчастини.

На виконання Договору відповідач 28.02.2020 року передав позивачу культиватор КПС-12ПМ «Отаман» (3-х секц.) в кількості 1 шт., який позивач прийняв за видатковою накладною №РН-0000022, однак 23.03.2020 року виявив якісні невідповідності отриманого товару натомість з актами рекламації, що погоджені сторонами п. 6.3. Договору до відповідача не звертався, але заявив вимогу про повернення суми попередньої оплати.

Отже, предметом доказування у цій справі є наявність/відсутність підстав для стягнення з відповідача коштів, сплачених за поставлений товар культиватор.

Згідно частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Враховуючи підставу заявленого у даній справі позову, суд, зауважує, що позивачем не дотримано порядок засвідчення недоліків поставленого товару,який погоджений сторонами у розділі V договору поставки №100 від 24.12.2019 року.

Крім того позивач, на якого покладено обов`язок із доведення суду своїх позовних вимог належними, допустимими та достовірними доказами, на підтвердження обставин поставки неякісного товару до позовної заяви додав єдиний доказ - фотографії, на яких за його твердженнями зображений поставлений йому відповідачем культиватор неналежної якості, які втім, як встановлено колегією суддів, не дозволяють ідентифікувати, що на фото зображений саме спірний культиватор, час та місце створення цих фотографій.

Разом з тим з метою перевірки якості культиватора відповідачем було направлено до позивача своїх представників (директора Брижатого І.Ю. та представника за довіреністю Брижату І.І.) для проведення 01.04.2020 року комісійного огляду замовленого та доставленого товару. Для проведення огляду було запрошено директора ПП Маг Андрусішина А.М., який на огляд не з`явився, а в кінцевому результаті, після виклику представників поліції, лише надав пояснення щодо причин непідписання документів щодо поставки.

Суд враховує, що спірний культиватор вже більше 2,5 років перебуває у володінні позивача, на підтвердження вказаних ним якісних невідповідностей надано лише фотографії спірного товару, які належними допустимими і достатніми доказами обґрунтування позовних вимог суд не вважає. За клопотанням позивача у справі призначалась ухвалою суду судова товарознавча експертиза, проте за апеляційною скаргою відповідача ухвала місцевого суду про призначення судової експертизи скасована, при цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача щодо відсутності необхідності призначення цієї експертизи в межах заявлених підстав позову.

Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Частинами 7, 8, 10 ст. 81 ГПК України встановлено, що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, вимога позивача про поставку неякісного, некомплектного товару на суму 820000 грн. наявними у справі доказами ним не доведена, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Всі інші доводи сторін, судом розглянуті та відхилені як такі, що не впливають на результат вирішення даного спору.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту статей 13, 15, 16 ЦК України слідує, що право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Суд вправі застосувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії «ефективності» таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору, наведені норми законодавства і судової практики суд надає перевагу доводам відповідача, викладеним у його запереченнях проти позову, а позов про стягнення 820000 грн. визнає необґрунтованим, недоказаним і з цих підстав у його задоволенні відмовляє повністю.

Судові витрати позивача, у відповідності до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства Маг до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова група Корсунь про стягнення 820000 грн. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.06.2023 року.

Суддя В.М. Грачов