ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19.06.2023 №910/2538/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,
розглянувши матеріали б/н від 14.02.2023
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська вантажна локомотивна компанія», м.Київ
до Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м.Добропілля Донецької області
про стягнення 327622,90грн боргу,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська вантажна локомотивна компанія», м.Київ, звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м.Добропілля Донецької області, про стягнення 327622,90грн боргу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2023 у справі №910/2538/23 вказана позовна заява передана за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.05.2023 (далі Ухвала) позовна заява у справі №910/2538/23 залишена без руху, позивачу наданий максимальний строк для усунення недоліків позову десять днів від дня отримання ухвали електронною поштою.
10.05.2023 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення б/н від 03.05.2023, подані з метою усунення недоліків позову (з додатками, вх.№4211/23; далі Пояснення).
Пункти 2 і 3.3. мотивувальної частини Ухвали позивач виконав.
Щодо п.1. мотивувальної частини Ухвали.
На виконання п.1. мотивувальної частини Ухвали позивач мав надати доказ сплати 4914,34грн судового збору за місцем розгляду справи тобто на реквізити Господарського суду Донецької області. В п.5 резолютивної частини Ухвали позивачу роз`яснене право звернутися з клопотанням про повернення судового збору до Господарського суду міста Києва, на рахунок якого сплачений судовий збір платіжним дорученням №269 від 03.02.2023.
Вимога надати доказ сплати судового збору в сумі 4914,34грн на реквізити Господарського суду Донецької області обґрунтована в Ухвалі таким.
«Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
За приписами абз.1 ч.1 ст.6, ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 16.02.2011 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» суди загальної юрисдикції та Державну судову адміністрацію України визначено як органи, що контролюють справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22030000 (судовий збір та надходження від звернення застави у дохід держави згідно з наказом №11 від 14.01.2011 Міністерства фінансів України «Про бюджетну класифікацію»).
Згідно з положеннями п.8.1 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету (затв. наказом Міністерства фінансів України №43 від 29.01.2013) щодня у регламентований час за результатами обробки інформації Казначейство формує виписки з відповідних рахунків за надходженнями у вигляді електронного реєстру розрахункових документів. Зазначені виписки в електронному вигляді надаються відповідно до затверджених порядків взаємодії органів Казначейства з органами, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Серед переліку додатків до позовної заяви позивач зазначив « 7. Докази сплати судового збору», додавши до позову засвідчену директором позивача роздруківку створеного в системі iBank2UA платіжного доручення №269 від 03.02.2023 на суму 4914,35грн, в якому зазначені реквізити для сплати судового збору за звернення до Господарського суду міста Києва.
Господарський суд міста Києва разом зі справою не надав Господарському суду Донецької області виписку про зарахування сплаченого платіжним дорученням №269 від 03.02.2023 судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, що серед іншого може свідчити про неможливість сформувати таку виписку через відсутність факту зарахування коштів до бюджету.»
В Поясненнях позивач підкреслив, що в повному обсязі сплатив судовий збір платіжним дорученням №269 від 03.02.2023 та повторно надав засвідчену директором позивача роздруківку створеного в системі iBank2UA платіжного доручення №269 від 03.02.2023 на суму 4914,35грн, в якому зазначені реквізити для сплати судового збору за звернення до Господарського суду міста Києва та призначення платежу: «Судовий збір за позовом ТОВ «Українська вантажна локомотивна компанія» Господарський суд міста Києва».
Також позивач навів цитати Постанов Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №800/473/17 та Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №760/4105/14ц.
Суд зазначає, що Постанови, на які позивач посилається у Поясненнях, не релевантні до обставин цієї справи.
Що ж до викладеної у Постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №760/4105/14ц правової позиції, яку серед іншого цитує позивач у Поясненнях: «Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви, містять відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір», суд зауважує таке.
Платіжне доручення №269 від 03.02.2023 не містить будь-яких відомостей, за якими можна ідентифікувати позовну заяву, за яку сплачений судовий збір лише найменування позивача і суду, до якого буде поданий позов. Тим більше, що позов до Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м.Добропілля Донецької області, мав бути поданий до Господарського суду Донецької області на виконання приписів ч.ч.1, 2 ст.27 ГПК України.
Щодо твердження позивача про те, що суд самостійно повинен виявляти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, то Господарський суд Донецької області ані в попередній, ані в цій ухвалі це твердження не заперечує. Обов`язок суду перед відкриттям провадження у справі перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України передбачений у ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», яка процитована в Ухвалі. Також суд цитував ч.1 названої статті, за приписом якої судовий збір сплачується за місцем розгляду справи.
Суд роз`яснює позивачу, що здійснити передбачену ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» перевірку суд може лише шляхом формування виписки з відповідного казначейського рахунку і лише у разі сплати судового збору за місцем розгляду справи тобто на казначейський рахунок, відкритий для сплати судового збору за звернення саме до того суду, який здійснює таку перевірку. Доступу до інформації про надходження коштів на казначейські рахунки, відкриті для сплати судового збору за звернення до будь-яких інших судів України, у Господарського суду Донецької області немає. Рівно як у інших судів відсутній доступ до інформації про надходження коштів на казначейський рахунок, відкритий для сплати судового збору за звернення до Господарського суду Донецької області.
Щодо п.п.3.1. та 3.2. мотивувальної частини Ухвали.
Позивач не надав суду ані заявки, надані Замовником на першу та другу декади грудня 2021 року (п.1.3. Договору №913-ЦД-ДЦ від 18.03.2021), ані пояснення про причини відсутності можливості надати зазначені документи.
Замість надання пояснень щодо викладеного у позові твердження про те, що позивач в січні 2022 року належним чином надав послуги, що підтверджується актами здачі-приймання робіт, складеними у грудні 2021 року (тобто замість того, щоб пояснити, яким чином акти здачі-приймання робіт могли бути складені перед, а не після виконання робіт) позивач вдруге процитував у Поясненнях те саме твердження.
Крім того, в абз.4 п.3 резолютивної частини Ухвали суд зазначив про необхідність подання доказів надіслання відповідачу листом з описом вкладення додатково поданих суду доказів та письмових пояснень (за виключенням доказу сплати судового збору та документів, які є в наявності у відповідача). Такі докази надіслання суду не надані.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунув.
Відповідно до ч.ч.4, 8 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Керуючись ст.ст.174 (ч.4), 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська вантажна локомотивна компанія», м.Київ, до Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м.Добропілля Донецької області, про стягнення 327622,90грн боргу та додані до неї документи позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додатки на адресу позивача:

- позовна заява б/н від 14.02.2023 на 3арк. та додані до неї документи на 18арк., в тому числі оригінали: поштової накладної і фіскального чеку №628 від 15.02.2023; опису вкладення №628 від 15.02.2023 на ім`я Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»; конверт;

- письмові пояснення б/н від 03.05.2023 на 1арк. та додані до них документи на 7арк.; конверт.

Суддя О.М. Шилова

надр.2 прим.:

1 у справу, 1 позивачу