ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/317/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Національна академія аграрних наук України про стягнення 1 444 049,99 грн, та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка А.А. у виконавчому провадженні № 64656105 щодо невинесення постанови про заміну стягувача

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.04.2015 року (суддя Романюк Р. В.) у справі №918/317/15 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" 1 032 817,68 грн заборгованості, 324 304,75 грн інфляційних, 86 927,56 грн - 3% річних та 28 881,00 грн витрат по сплаті судового збору.

12.05.2015 року на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 29.04.2015 року видано наказ.

Ухвалою суду від 18.11.2015 року видано дублікат наказу Господарського суду Рівненської області від 12.05.2015 року у справі № 918/317/15.

04.07.2018 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" надійшла заява №27/06/2018-02 від 27.06.2018 року про видачу дублікату наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Рівненської області.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Рівненської області №01-04/68/2018 від 04.07.2018 року у зв`язку з закінченням повноважень з відправлення правосуддя судді Романюка Р.В. та відповідно до п.п. 2.3.49-2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл, за результатами якого справу № 918/317/15 передано судді Церковній Н.Ф.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року справу прийнято до свого провадження суддею Церковною Н.Ф. Ухвалою суду від 05.07.2018 року розгляд заяви про видачу дублікату наказу призначено на 16.07.2018 року.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" про видачу дублікату наказу у справі №918/317/15 від 12.05.2015 року відмовлено.

27.07.2018 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" надійшла заява №24/07/2018-02 від 24.07.2018 року про видачу дублікату наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" про видачу дублікату наказу у справі №918/317/15 від 12.05.2015 року задоволено.

Ухвалою суду від 16.11.2018 року замінено стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (77300, Івано-Франківська область, місто Калуш, вул.Підвальна, буд.9, кім.79, ідентифікаційний код 37469662) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Украгропром" (04060, м. Київ, вул. Щусєва, 36, ідентифікаційний код 36529168).

21 квітня 2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою суду від 24.04.2023 року вищевказану заяву призначено до розгляду на 03.05.2023 року.

Ухвалою від 03.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, задоволено. Замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Украгропром" (76018, м. Івано - Франківськ, вул. Незалежності, буд 97, приміщення 2, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 6Б ) у виконавчому провадженні №64656105 з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області №918/317/15 від 12.05.2015.

21.06.2023 до Господарського суду Рівненської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка А.А. у виконавчому провадженні № 64656105 щодо невинесення постанови про заміну стягувача.

Згідно з табелем обліку робочого часу суддя Церковна Н.Ф. перебуває на лікарняному до 30.06.2023.

Відповідно до пунктів 2.3.25, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням в.о. керівника апарату Садовської Л.О. № 03-04/22/2023 від 21.06.2023 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ" призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/317/15.

21.06.2023 за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 918/317/15 та відповідно скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка А.А. розподілено судді Романюк Ю.Г.

Розглянувши матеріали справи та скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця, суд дійшов висновку про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю до Господарського суду Рівненської області для розгляду судом, у провадження якого перебуває справа про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України до господарського суду Рівненської області з огляду на наступне.

12.05.2015 Господарським судом Рівненської області видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 918/317/15.

Боржником у даному наказі є Державне підприємство "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

01.03.2021 відкрите виконавче провадження № 64656105 з примусового виконання наказу № 918/317/15.

Відповідно до даних із автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 64656105 веде державний виконавець Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюк А.А.

Згідно з відомостей з автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" (ДСС) ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 (суддя Бережнюк В.В.) відкрито провадження у справі № 918/351/21 про банкрутство боржника - Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі №910/21981/16 від 13.04.2023:

"90. Закон України "Про виконавче провадження" і КУзПБ містять прогалини і колізії в частині унормування дій виконавців у разі, якщо щодо боржника порушується процедура банкрутства. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства, створює суперечки (у тому числі судові) на практиці.

91. Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

92. Задля вирішення проблеми такої конкуренції у спеціальному законодавстві передбачено низку запобіжників, зокрема:

- виключну підсудність справ у майнових спорах, стороною яких є боржник, або щодо його майна, інших спорів з вимогами до боржника (пункт 8 частини першої статті 20, частина тринадцята статті 30 ГПК, частина друга статті 7 КУзПБ);

- зупинення вчинення виконавчих дій (пункт 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження");

- мораторій на задоволення вимог кредиторів (частина третя статті 41 КУзПБ);

- особливий порядок звернення стягнення на майно боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та застосування обмежень щодо розпорядження таким майном (частина чотирнадцята статті 39, частина п`ята статті 41 КУзПБ).

93. Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" за загальним правилом виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

94. За змістом частин першої, другої статті 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

95. Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

96. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абзац перший частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

97. Тож на час здійснення провадження у справі про банкрутство примусове виконання певної категорії рішень державним/приватним виконавцем не зупиняється та може здійснюватися, зокрема, шляхом звернення стягнення на кошти/інше майно боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, а отже, відповідні виконавчі дії впливатимуть на обсяг, склад чи ліквідність майнових активів боржника.

98. У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").

99. Водночас, як неодноразово наголошував Верховний Суд, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на його майно.

100. Зокрема, за приписами частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

101. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

102. За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №914/2350/18(914/608/20), Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022 у справі №918/984/21, від 26.01.23 у справі №910/21981/16).

103. Тож у разі оскарження вчинених державним/приватним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на кошти чи інше майно боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, постає питання про застосування статей 339, 340 ГПК України та статей 7, 41 КУзПБ при визначенні суду, уповноваженого на судовий контроль за такими діями стосовно боржника.

104. За положеннями статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

105. Така скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 340 ГПК України).

106. Як наголошувалося раніше, з введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника, за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство.

107. Сутність судового контролю за виконанням судових рішень полягає у розгляді та вирішенні судом скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

108. Підставою для здійснення такого контролю є звернення сторони виконавчого провадження, яка вважає, що відповідним рішенням (дією, бездіяльністю) порушено її права, оскільки на дату такого звернення добровільно не виконані її вимоги виконавцем/посадовою особою ДВС або приватним виконавцем.

109. Тож питання, що є предметом розгляду суду під час судового контролю за виконанням судових рішень, має усі характерні ознаки спору, оскільки постає як стан невизначеності у правах та обов`язках її учасників, що має бути усунутий судовим рішенням. Та обставина, що спір цей є суто процесуальним, особливого значення в розглядуваному контексті не має. Адже за змістом частини першої статті 7 КУзПБ саме господарський суд, що здійснює провадження у справі про банкрутство, розглядає спори, стороною яких є боржник, причому частина друга цієї статті конкретизує, що до таких спорів, зокрема, належать спори щодо інших вимог до боржника, тобто спори, які тим чи іншим чином стосуються інших вимог до боржника.

110. Тому в разі оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, які стосуються виконання судового рішення, ухваленого у спорі за участю боржника в межах справи про банкрутство відповідно до приписів статті 7 КУзПБ, очевидно, що така скарга (заява, позов) підлягає розгляду судом, який розглянув справу в майновому спорі чи іншому спорі з вимогами до боржника як суд першої інстанції (стаття 340 ГПК України), тобто судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, навіть за умови, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень згідно з абзацом четвертим частини другої цієї норми.

111. Водночас Верховний Суд наголошує, що, вирішуючи питання, пов`язані з оскарженням рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо примусового виконання (звернення стягнення на кошти та інше майно) за рішеннями у спорах (правовідносинах), стороною яких є боржник у справі про банкрутство, які були вирішені поза межами справи про банкрутство до введення в дію КУзПБ або з інших причин, господарським судам слід урахувати у системному взаємозв`язку статті 339, 340 ГПК України та статтю 7 КУзПБ, керуючись пріоритетом приписів спеціального закону - КУзПБ, а також закріпленими у цьому законі принципами концентрації всіх спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство та судового контролю у відносинах банкрутства (неплатоспроможності).

112. Здійснюючи системне тлумачення приписі статті 7 КУзПБ, підпункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, а також статті 339 ГПК України, слід виходити з того, що процедура банкрутства - це спеціальна правова процедура, норми КУзПБ є спеціальними і під час їх зіставлення з нормами загальними вони повинні мати процесуальний пріоритет.

113. Верховний Суд неодноразово зауважував, що КУзПБ у статті 7 розширив підсудність господарському суду спорів, стороною яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, визначивши за змістом цієї норми критерій впливу на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності розгляду спору в межах справи про його банкрутство.

114. Телеологічне та лексичне тлумачення приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у взаємозв`язку зі статтею 7 КУзПБ свідчить, що у цих нормах законодавець, застосувавши категорії "справи у спорах з майновими вимогами", "майновий спір", "спір щодо майна" та залишивши перелік таких спорів відкритим, визначив передумови для реалізації судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, функції судового контролю щодо максимально широкого кола правовідносин за участю боржника та щодо його майна.

115. За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

116. Отже, на переконання Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, за такого формулювання пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника, виконання яких можливе шляхом звернення стягнення на кошти чи інше його майно, незалежно від процесуальної форми звернення (скарга, заява, позов) заінтересованої особи щодо здійснення такого контролю.

117. Тож Верховний Суд вважає, що повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

118. Контроль суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, за виконанням судових рішень може здійснюватися, зокрема, шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, за результатами розгляду якої у разі встановлення обґрунтованості скарги суд ухвалою визнає оскаржувані рішення, дії або бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

119. Натомість розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та ухвалення відповідного рішення поза провадженням у справі про банкрутство може мати наслідком суперечність між судовим рішенням за скаргою та метою процедур банкрутства (неплатоспроможності) за приписами спеціального закону - КУзПБ, що має пріоритет з часу відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Таке судове рішення не відповідатиме критерію виконуваності та принципу правової визначеності, адже виконавець чи орган державної виконавчої служби може опинитися у стані невизначеності через колізії у правовому регулюванні примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) і процедури банкрутства (неплатоспроможності) боржника".

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у даній справі скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка А.А. у виконавчому провадженні № 64656105 щодо невинесення постанови про заміну стягувача має розглядатися судом, упровадженні якого перебуває справа № 918/351/21 про банкрутство боржника - Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

У відповідності до ч. 3 ст. 7 кУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.

Виключна підсудність справ визначена ст. 30 ГПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 30 ГПК України, справи передбачені п.п. 8 та 9 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням боржника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

З огляду на зазначене, враховуючи, що за предметною юрисдикцією та суб`єктним складом дана справа № 918/317/15 та безпосередньо скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 64656105 з виконання наказу від 12.05.2015, боржником за яким є Державне підприємство "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, підлягає розгляду за правилами виключної підсудності (судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України), суд дійшов висновку, що матеріали справи та скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Рівненської області, у провадженні якого перебуває справа № 918/351/21 не пізніше п`яти робочих днів.

Керуючись ст.ст. 20, 30, 31, 234, 235 ГПК України, ст. 7 КУзПБ, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 918/317/15 та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕйджДжи Агро Менеджемент" на бездіяльність державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гуменюка А.А. у виконавчому провадженні № 64656105 щодо невинесення постанови про заміну стягувача - передати до Господарського суду Рівненської області, у провадженні якого перебуває справа № 918/351/21 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Ю.Г.