УХВАЛА

м. Київ

20.06.2023Справа № 910/21577/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Національного банку України

до Акціонерного товариства "Київмедпрепарат"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит";

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/21577/16 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 та яке набрало законної сили 13.09.2021, видано накази.

До Господарського суду міста Києва 07.06.2023 від Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якої заявник просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі № 910/21577/16;

- зупинити виконання за виконавчим документом, наказом Господарського суду міста Києва від 11.10.2021, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021, до розгляду цієї заяви;

- до розгляду цієї зави зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження ВП НОМЕР_1, відкритому 27 жовтня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 призначено до розгляду заяву Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

На електронну адресу Господарського суду міста Києва 15.06.2023 від стягувача надійшли заперечення на заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заявником 19.06.2023 подано клопотання про долучення доказів.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів суду.

За змістом частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В обґрунтування заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню заявник посилається на те, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі № 910/20709/16 та за рішенням у справі № 910/21577/16 від 25.05.2021 звернуто стягнення на майно боржника в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" за однаковими кредитними договорами перед стягувачем на одну і ту саму загальну суму, то відповідно загальна сума заборгованості за кредитними договорами в межах справи № 910/21577/16 зменшилась до 4 077 528 883,84 грн.

Заявник стверджує, що сума заборгованості змінилась у зв`язку з реалізацією майна Акціонерного товариства "Київмедпрепарат", яке виступало забезпеченням за кредитними договорами у зв`язку з примусовим виконанням наказу у справі № 910/20709/16.

Частиною другою статті 328 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання тощо.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Судом не може здійснюватись перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, не можуть досліджуватись докази, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Таким чином, в межах розгляду заяви Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, встановлюється лише наявність чи відсутність факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням ним чи іншою особою або з інших причин. Твердження боржника про часткове погашення заборгованості в межах справи № 910/20709/16 не свідчать про погашення заборгованості в цілому, а лише підтверджують порушене право стягувача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю.Кирилюк