РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.06.2023Справа № 910/3070/21 (910/723/23)
За позовною заявою Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" арбітражного керуючого Гаращенко Ігоря Володимировича

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про стягнення 493 813,22 грн.

в межах справи №910/3070/21

За заявою Акціонерного товариства "Асвіо Банк" (14000, м. Чернігів, вул. Преображенська,2, ідентифікаційний номер 09809192)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" (04166, м. Київ, провулок Тбіліський, 1, ідентифікаційний номер 31956217)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/3070/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет".

13.01.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" арбітражного керуючого Гаращенко Ігоря Володимировича про стягнення з відповідача - Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) безпідставно стягнутих коштів у розмірі 493 813,22грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 позовну заяву Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" арбітражного керуючого Гаращенко Ігоря Володимировича про стягнення з відповідача - Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) безпідставно стягнутих коштів у розмірі 493 813,22грн. залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7 (семи) днів з дня вручення даної ухвали.

До Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі від 23.01.2023

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2023 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 відкладено підготовче засідання на 19.04.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2023 закрито підготовче провадження у справі № 910/3070/21 (910/723/23). Призначено справу № 910/3070/21 (910/723/23) до розгляду по суті на 24.05.2023.

15.06.2023 до суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення по справі з доказами повернення на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" коштів у розмірі 493 813,22грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 28.06.2023.

У судове засідання, призначене на 28.06.2023, представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Під час судового засідання судом установлено, що 24.05.2023 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) частково повернуто списані з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" платіжною вимогою грошові кошти в розмірі 493 744,22грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією платіжної інструкції від 24.05.2023 № 3807.

Наведені обставини слугували підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 493 744,22грн. за відсутністю предмета спору відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.04.2021 відкрито провадження у справі №910/3070/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" (04166, м. Київ, провулок Тбіліський, 1, ідентифікаційний номер 31956217). Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Асвіо Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" в розмірі 3 280 814,75 грн. (основний борг - 3 067 847,63 грн., штрафні санкції - 212 967,12 грн.). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" (04166, м. Київ, провулок Тбіліський, 1, ідентифікаційний номер 31956217). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" за номером 66332 від 23.04.21р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" арбітражного керуючого Гаращенка Ігоря Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1839 від 08.02.2018).

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гаращенка І.В.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 клопотання ліквідатора № 910/3070/21/084 від 26.01.2022 задоволено частково. Зобов`язано Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати всі наявні арешти відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" (ідентифікаційний номер 31956217). В іншій частині клопотання ліквідатора № 910/3070/21/084 від 26.01.2022 залишено без розгляду. Відкладено розгляд скарги ліквідатора на дії та бездіяльність державного виконавця у судовому засіданні на 16.03.22.

Разом із цим, 24.01.2022 на депозитний рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли кошти у розмірі 493 813,22 грн. за виконання фінансовою установою платіжної вимоги державного виконавця від 04.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 частково задоволено скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» арбітражного керуючого Гаращенка І.В. на дії та бездіяльність державного виконавця з урахуванням поданих уточнень. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександра Олександровича щодо не зупинення вчинення всіх виконавчих дій стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» (). Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександра Олександровича зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчим провадженням за №№ 67313107, 65417036 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» (). Визнано неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександра Олександровича щодо примусового списання коштів з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» (). В іншій частині відмовлено.

28.11.2022 арбітражний керуючий Гаращенко Ігор Володимирович звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою повернути списані 24.01.2022 із банківського рахунку боржника грошові кошти в сумі 493 813,22грн.

У відповідь на дану вимогу Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 09.12.2022 № 24560/18.10-22 відмовив у поверненні грошових коштів. На обґрунтування відмови зазначено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2022 частково задоволено скаргу арбітражного керуючого Гаращенка Ігоря Володимировича та відмовлено у вимозі про повернення коштів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.04.2021 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Частиною 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли внаслідок відмови боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - сторони генеральної угоди відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у тому числі скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Таким чином, із моменту винесення постанови Господарським судом міста Києва від 24.11.2021 про визнання боржника банкрутом, всі арешти та обмеження мали бути виконавцем скасовані.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Разом із цим, усупереч наведеним нормам чинного законодавства, 24.01.2022 на платіжну вимогу від 04.01.2022 Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з боржника стягнуто кошти у розмірі 493 813,22 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду 14.01.2021 у справі № 922/2216/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17, від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Як встановлено судом, грошові кошти у розмірі 493 813,22 грн., які надійшли 24.01.2022 на депозитний рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є активом банкрута, який у розумінні ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства має бути включений до ліквідаційної маси.

Таким чином, дані грошові кошти стягнуті Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з рахунку боржника за відсутності правової підстави у зв`язку з тим, що всі наявні арешти відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" мали бути скасовані внаслідок визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Водночас, судом прийнято до уваги, що під час розгляду справи в суді Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуті на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" безпідставно стягнуті кошти в розмірі 493 744,22 грн.

Відтак, залишок неповернутих Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) грошових коштів банкрута складає 69 грн.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишку безпідставно набутих коштів у сумі 69 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Беручи до уваги, що спір у справі виник унаслідок неправильних дій відповідача, суд дійшов висновку покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського,110, ідентифікаційний номер 34967593) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" (04166, м. Київ, провулок Тбіліський,1, ідентифікаційний номер 31956217) 69 (шістдесят дев`ять) грн. 00 коп. боргу та 7 407 (сім тисяч чотириста сім) грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 28.06.2023

Суддя Д.В. Мандичев