ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1556/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Українського культурного фонду (01601, м. Київ, вул. І.Франка, 19; поштова адреса 01010, м. Київ, вул. Лаврська, 10-12; )
до Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

21.04.2023 Український культурний фонд звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича заборгованість за договором №3ОRG81 від 01.12.2020 у розмірі 12 580,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на перевищення відповідачем допустимих обмежень щодо розміру винагороди за рахунок гранту інституційної підтримки на одну особу за один місяць.

24.04.2023 ухвалою Господарського суду Харківської області прийнято позовну заяву Українського культурного фонду до Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1556/23. Вирішено розгляд справи №922/1556/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України), строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.7 ст.252 ГПК України) та строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

В той же день, для надання можливості відповідачу скористатися своїми процесуальними правами відповідно до ст.251, ст.252 та ст.167 Господарського процесуального кодексу України, суд, з використанням установи поштового зв`язку АТ "Укрпошта", направив на адресу відповідача - Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича ( АДРЕСА_1 ) вищезазначену ухвалу суду про відкриття провадження по справі №922/1556/23 від 24.04.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, вказану судову кореспонденцію 03.05.2023 повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці ф.20: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

29.05.2023 та 07.06.2023 ухвалу суду про відкриття провадження по справі №922/1556/23 від 24.04.2023 було повторно направлено на адресу Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича, а саме: АДРЕСА_1 , яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження. Відповідна адреса також вказана позивачем в позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначену судову кореспонденцію повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці ф.20: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Разом з цим, 31.05.2023 секретарем судового засідання телефонограмою було повідомлено відповідачу про відкриття провадження у справі №922/1556/23 та встановлення йому строку, зокрема, для подання відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Водночас, відповідач своїм правом наданим відповідно до ст.251, ст.252 ГПК України не скористався, відзив на позов не надав, з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до суду не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та інформацією з КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 23.06.2023 від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

01.12.2020 між Українським культурним фондом (фонд) та Фізичною особою - підприємцем Чепурним Михайлом Станіславовичем (грантоотримувач) було укладено договір про надання гранту інституційної підтримки №30RG81 - 26848 (надалі - Договір).

Відповідно до розділу І Договору, фонд надає грантоотримувачу на умовах, визначених цим Договором, грант інституційної підтримки з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку (далі - проект інституційної підтримки) в умовах обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму карантину, опис та мінімальні технічні вимоги до якого наведено у проектній заявці та у кошторисі згідно з додатками 1 та 2 до цього Договору, а грантоотримувач реалізує проект інституційної підтримки на умовах, визначених цим Договором.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Договору грантоотримувач реалізує проект інституційної підтримки до 31.12.2020 та надає фонду пакет звітної документації відповідно до умов договору до 25.01.2021.

Грантоотримувач здійснює свою діяльність згідно з планом, зазначеним у заявці на проект інституційної підтримку (проектній заявці) та кошторису витрат, що є Додатками 1 та 2 до цього Договору (пункт 2 розділу ІІ Договору).

Для підтвердження здійснення діяльності грантоотримувач надає фонду змістовий звіт (додаток 3), звіт про надходження та використання коштів (додаток 4) з копіями первинних бухгалтерських документів (пункт 3 розділу ІІ Договору).

Датою завершення проекту інституційної підтримки є день підписання фондом акта про виконання проекту інституційної підтримки (пункту 4 розділу ІІ Договору).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Договору, загальна сума Договору становить 287 238,51 грн. з урахуванням податку на доходи фізичних осіб 18% 51 702,93 грн. та військового збору 1,5% 4 308,58 грн.

Загальна сума гранту до виплати становить 231 227,00 грн.

Фонд надає суму гранту інституційної підтримки траншами у розмірі та у строки, визначені графіком платежів згідно з додатком 5 до цього Договору (пункт 2 розділу ІІІ Договору).

Перерахування коштів здійснюється в безготівковій формі у національній валюті України шляхом переказу на розрахунковий рахунок грантоотримувача (пункт 3 розділу ІІІ Договору).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу IV Договору, грантоотримувач зобов`язується відповідати за будь-якими зобов`язаннями покладеними на нього цим Договором.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу IV Договору, фонд зобов`язується контролювати порядок виконання Договору, дотримання строків, правильність, обґрунтованість, та цільове використання гранту.

Згідно з пунктом 1 розділу VІІ Договору сторони домовились, що фактичні витрати мають відповідати принципам раціонального управління фінансами, бути відображені в бухгалтерському обліку грантоотримувача та відповідати витратам, передбаченим у кошторисі Проекту, форму якого наведено у додатку 2 до цього Договору.

Пунктом 2 розділу VІІ Договору сторони визначили типи та види витрат гранту інституційної підтримки: оплата праці; соціальні внески; оренда техніки, обладнання, земельних ділянок та приміщень; експлуатаційні витрати на утримання приміщень та комунальні послуги; придбання матеріальних засобів (за винятком капітальних витрат); витрати на послуги зв`язку, інтернет, обслуговування сайтів та програмного забезпечення; витрати на банківське обслуговування; інші витрати, пов`язані з основною діяльністю організації; аудиторські послуги.

Згідно з пунктом 3 розділу VІІ Договору сторони домовились, що витрати, які не визначено у пункті 2 цього розділу є неприпустимими.

Грантоотримувач веде належний бухгалтерський облік та звітує перед фондом в порядку, передбаченому цим Договором (п.1 р.VІІІ Договору).

На вимогу фонду грантоотримувач зобов`язаний надати всю необхідну фінансову документацію щодо Проекту (п.2 р.VІІІ Договору).

Згідно пункту 1 розділу IX Договору у разі істотних порушень умов цього Договору, визначених Законом України Про Український культурний фонд, його може бути розірвано за заявою фонду в односторонньому порядку.

Рішення фонду про розірвання цього Договору приймається за наявності факту істотного порушення його умов (пункт 2 розділу IX Договору).

У разі дострокового розірвання цього Договору внаслідок використання будь-якої частини гранту інституційної підтримки не за призначенням або з порушенням чинного законодавства грантоотримувач зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання цього Договору в односторонньому порядку повернути у повному обсязі перераховані фондом кошти (пункт 3 розділу IX Договору).

Згідно пункту 1 розділу XII Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Зміни до цього Договору вносяться шляхом укладення додаткових договорів.

В той же день, відповідачем було надано Інформацію про контактну особі (Інституційна підтримка) (Додаток №1 до Договору) та Декларацію доброчесності.

Згідно розділу VI Перелік допустимих типів та видів витрат за рахунок гранту інституційної підтримки Інструкції для заявників ЛОТ 8 Культурні та креативні індустрії (кроссекторальна діяльність) (надалі - Інструкція) конкурсної програми Українського культурного фонду Культура в часи кризи: інституційна підтримка (додатковий конкурс), затвердженої наказом Українського культурного фонду від 02.09.2020 року №124 передбачені наступні, до кошторису витрат у розділі Витрати за рахунок гранту УКФ можуть бути включені витрати на операційну та основну діяльність організацій до кінця 2020 року, а також суми кредиторської заборгованості, що виникла з 12 березня 2020 року у період дії обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби для сплати фінансових зобов`язань відповідно до визначених фондом статей кошторису за наступними типами та видами витрат:

1) Оплата праці:

- штатних працівників з 12 березня 2020 року до кінця 2020 року. Максимальний розмір заробітної плати одного працівника за місяць коштами гранту - не більше 3-х мінімальних заробітних плат встановлених на 01 січня 2020 року, тобто 4723,00 грн*3 = 14 169,00 грн. Звернуто увагу, до розміру заробітної плати вже входять обов`язкові відрахування: податок на доходи фізичних осіб (ПДФО - 18%) та військовий збір (ВЗ - 1,5%). Якщо посадовий оклад штатного працівника менший цієї максимальної суми (3-х мінімальних з/п), то розмір виплати коштами гранту встановлюється на рівні заробітної плати затвердженої штатним розписом організації Грантоотримувача;

- за договорами ЦПХ. Максимальний розмір винагороди однієї особи за договором цивільно-правового характеру за один місяць не може перевищувати 3-х мінімальних заробітних плат встановлених на 01 січня 2020 року, тобто 4723,00 грн*3 = 14 169,00 грн. Звернуто увагу, до розміру винагороди вже входять обов`язкові відрахування: податок на доходи фізичних осіб (ПДФО - 18%) та військовий збір (ВЗ - 1,5%). Коштами гранту покриваються виключно заплановані витрати до кінця 2020 року;

- за договорами з ФОП. Загальна вартість винагороди ФОП-у за договором за один місяць не може перевищувати 3-х мінімальних заробітних плат встановлених на 01 січня 2020 року, тобто 4723,00 грн*3 = 14 169,00 грн. Коштами гранту покриваються виключно заплановані витрати до кінця 2020 року.

2) Єдиний соціальний внесок (ЄСВ). ЄСВ складає 22% від нарахованої заробітної плати штатного працівника та винагороди фізичної особи за договором цивільного правового характеру. Звернуто увагу: ЄСВ або єдиний податок, який сплачується ФОП-ами, за рахунок коштів гранту інституційної підтримки є недопустимими витратами.

3) Оренда техніки, обладнання, земельних ділянок та приміщень.

4) Експлуатаційні витрати на утримання приміщень та комунальні послуги (електроенергія, централізоване водопостачання тощо).

5) Придбання матеріальних засобів (за винятком капрітальних витрат, тобто вартість придбання без ПДВ не повинна перевищувати 6 000,00 грн.за одиницю).

6) Витрати на послуги зв`язку, інтернет, обслуговування сайтів та програмного забезпечення.

7) Витрати на банківське обслуговування - банківська комісія за переказ, розрахунково-касове обслуговування тощо. Звертаємо увагу, що цей пункт не передбачає обслуговування кредитів та відсотків за ними.

8) Інші витрати, пов`язані з основною діяльністю організації. Включають розрахунки щодо надання послуг/виконання робіт виключно з юридичними особами або ФОП-ами та фінансуються виключно заплановані витрати до кінця 2020 року.

9) Аудиторські послуги (звернуто увагу - звіт незалежного аудитора є обов`язковою умовою для подання звітності в УКФ, див. п. XI Процедура звітування).

Інструкцією по заповненню форми кошторису за рахунок коштів гранту після підписання Договору не дозволяється збільшувати розмір оплати послуг членам команди, які залучені за договорами з ФОП.

Згідно погодженого відповідачем Кошторису проекту Інституційної підтримки, що є Додатком №2 до Договору, грант був наданий позивачем на такі витрати:

Підстаття 1.3. за договором з ФОП загальна сума 170 028,00 грн.;

- пункт 1.3.1. ОСОБА_1 , керівник Barstylers, загальна сума 56 676,00 грн.;

- пункт 1.3.2. ОСОБА_2 , ведучий заходу, загальна сума 56 676,00 грн.;

- пункт 1.3.3. ОСОБА_3 , організація заходу, загальна сума 56 676,00 грн.;

- пункт 6.1. Організація, проведення змагань, майстер класів, роз`яснювальної роботи з популяризації воркаут культури, необхідна для печатки зразу на місті необхідних бланків заяв для бажаючих прийняти участь у заходах, загальна сума 5799,00 грн.;

Всього по статті 6 "Матеріальні витрати" (за винятком капітальних видатків) загальна сума 5799,00 грн.;

- пункт 8.2. розрахунково-касове обслуговування, загальна сума 400,00 грн.;

Всього по статті 8 "Банківські витрати" загальна сума 400,00 грн.;

- пункт 9.1. Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації", послуги з фотографування та обробки фото (1 000,00 грн. за один день роботи фотографа на заході, загальна сума 4 000,00 грн.;

- пункт 9.2. Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації", поліграфічні послуги (2 000,00 грн. поліграфічні послуги на кожний захід), загальна сума 8 000,00 грн.;

- пункт 9.3. Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації", послуги з виготовлення відео-контенту (зйомки, монтаж, 2 000,00 грн. за один день роботи відеографа), загальна сума 8 000,00 грн.;

- пункт 9.4. Бухгалтерські послуги", загальна сума 20 000,00 грн.;

Всього по статті 9 загальна сума 40 000,00 грн.

- 10.1. "Аудиторські послуги", загальна сума 15 000,00 грн.

Всього по статті 10 загальна сума 15 000,00 грн.

Згідно Кошторису витрати в загальному розмірі становлять 231 227,00 грн.

Згідно погодженого сторонами Графіку платежів (Додаток №5 до Договору) сторони домовились, що загальну суму гранту у розмірі 231 227,00 грн. форд перерахує на рахунок грантоотримувача у строк до 20.12.2020.

07.12.2020 на виконання умов Договору позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 231 227,00 грн., що підтверджується платіжним доручення №883 від 07.12.2020.

На виконання пункту 3 розділу II Договору, для підтвердження здійснення діяльності відповідачем було надано позивачу Змістовий звіт про виконання Проекту інституційної підтримки (Додаток 3 до Договору) та Звіт про надходження та використання коштів для реалізації Проекту інституційної підтримки (Додаток 4 до Договору) з копіями первинних бухгалтерських документів.

Згідно з підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. Порядку здійснення контролю за виконанням суб`єктами, які отримують фінансування, зобов`язань перед Українським культурним фондом, затвердженого рішенням Наглядової ради Українського культурного фонду №217 від 09.11.2020 (надалі - Порядок), з метою підтвердження реалізації проекту інституційної підтримки, грантоотримувач у терміни, визначені сторонами в Договорі грант інституційної підтримки, формує та надає фонду пакет фінальної звітності, підтверджений звітом незалежного аудитора.

На виконання підпункту 5.3.1. пункту 5.3. Порядку відповідач у терміни, визначені сторонами в Договорі, надав позивачу пакет фінальної звітності (змістовий звіт про виконання Проекту інституційної підтримки, звіт про надходження та використання коштів для реалізації Проекту інституційної підтримки з копіями первинних бухгалтерських документів), підтверджений звітом незалежного аудитора з надання впевненості щодо достовірності та відповідності вимогам Українського культурного фонду фінальної звітності Фізичної особи - підприємця Чепурного Михайла Станіславовича про реалізацію проекту інституційної підтримки № 30RG81 -26848 від 01.12.2020 року.

Відповідно до підпункту 5.4.1. пункту 5.4. Порядку фонд здійснює постійний контроль за виконанням грантоотримувачами своїх зобов`язань, визначених Договором гранту інституційної підтримки. Об`єктами контролю є порядок виконання Договору грант інституційної підтримки, дотримання строків, у тому числі проміжних, правильність та обґрунтованість витрачання коштів.

При опрацюванні копій первинних бухгалтерських документів, наданих грантоотримувачем з метою встановлення правильності та обґрунтованості витрачання бюджетних коштів, відповідно пункту 3 розділу II Договору, позивачем було встановлено, що ФОП Чепурний Михайло Станіславович отримав оплату праці за чотири місяці роботи як керівник Barstylers в розмірі 56 676,00 грн., що відповідає даним пункту 1.3.1 Кошторису проекту.

Водночас, грантоотримувач отримав винагороду за послуги, що зазначені у пункті 9.1 Кошторису Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації (послуги з фотографування та обробки фото) на суму 4 000,00 грн., а також винагороду за послуги, що зазначені у пункті 9.3 Кошторису Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації (послуги з виготовлення відео-контенту) на суму 8580,00 грн.

Для підтвердження отримання коштів грантоотримувачем надані три звіти Фізичної особи - підприємця Чепурного Михайла Станіславовича щодо надання послуг, передбачених кошторисом (Додаток №2) до Договору, квитанції банку Monobank від 31.12.2020 №01Х6-ЗТ50-МТК9-9АХ2 та від 31.12.2020 №АВНТ-73КЕ-МХК2-61РВ, а також банківську виписку Monobank від 22.01.2021.

Згідно Звіту незалежного аудитора ТОВ ГЛОБАЛ АУДИТ СИСТЕМС з надання впевненості щодо достовірності та відповідності вимогам Українського культурного фонду фінальної звітності Фізичної особи - підприємця Чепурного Михайла Станіславовича про реалізацію проекту інституційної підтримки №3ОRG81-26848 від 01.12.2020, , загальна сума витрат грантоотримувача за період з 01.09.2020 по 31.12.2020 склала 231 227,00 грн. і повністю підтверджується первинними документами. Економія щодо планової суми кошторису за рахунок фінансування УКФ склала 00,00 грн. Залишок грантових коштів на рахунку станом на 31.12.2020 склав 00,00 грн. За результатами співставлення даних звіту про надходження та використання коштів для реалізації проекту та змістового звіту, аудитори дійшли висновку про те, що всі витрати, які понесені грантоотримувачем по реалізації проекту відповідають досягнутим цілям, які вказані у змістовому звіті.

Відповідно до даних з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа - підприємець Чепурний Михайло Станіславович здійснює наступні види діяльності:

90.01 Театральна та концертна діяльність (основний)

85.59 Інші види освіти , н.в.і.у

90.02 Діяльність із підтримання театральних і концертних заходів

93.11 Функціонування спортивних споруд

93.19 Діяльність у сфері спорту

93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг

59.11 Виробництво кіно та відеофільмів, телевізійних програм

59.12 Компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм

74.10 Спеціалізована діяльність із дизайну

74.20 Діяльність у сфері фотографії

74.21 Діяльність у сфері зв`язків із громадськістю

Проте, як стверджує позивач, всього за період вересень - грудень 2020 року грантоотримувач отримав за рахунок гранту інституційної підтримки суму у розмірі 69 256,00 грн.

За результатами перевірки позивачем фінальної звітності про реалізацію проекту відповідно до умов Договору, виявлено наступне порушення, а саме: всупереч вимогам Інструкції грантоотримувачем здійснено перевищення допустимих обмежень щодо розміру винагороди за рахунок гранту інституційної підтримки на одну особу за один місяць. За рахунок гранту інституційної підтримки, за чотири місяці реалізації проекту, грантоотримувач отримав суму у розмірі 69 256,00 грн., що перевищує максимально можливу суму (14 169,00 * 4 місяці = 56 676,00 грн.) на 12 580,00 грн.

На переконання позивача, витрати на загальну суму 12 580,00 грн. є недопустимими та не можуть бути включені за рахунок коштів гранту інституційної підтримки.

Відповідно до положень підпункту 5.2.1. пункту 5.2. Порядку , кошти надані для проекту інституційної підтримки використовуються виключно на цілі, передбачені умовами конкурсу відповідно до строків, обсягів і статей витрат, які визначені Договором грант інституційної підтримки та додатками до нього.

Як стверджує позивач, означені дії відповідача призвели до порушення вимог підпункту 5.2.1. пункту 5.2. Порядку шляхом перевищення допустимих обмежень щодо розміру винагороди за рахунок гранту інституційної підтримки на одну особу за один місяць.

22.12.2022 з метою досудового вирішення спору позивачем було надіслано на адресу відповідача лист від 21.12.2022 №648/01-19, яким повідомлено останнього про необхідність повернення бюджетних коштів у розмірі 12 580,00 грн. на розрахунковий рахунок фонду.

Як стверджує позивач, станом на дату подання цієї позовної заяви кошти відповідачем не було перераховано на рахунок позивача.

На переконання позивача, враховуючи, що відповідачем допущено виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦКУ), а саме здійснено витрати з перевищенням допустимих обмежень щодо розміру винагороди за рахунок гранту інституційної підтримки на одну особу за один місяць, то витрати здійсненні ним у цій частині у розмірі 12 580,00 грн. підлягають поверненню позивачу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про український культурний фонд" Український культурний фонд є бюджетною установою, що виконує передбачені цим Законом спеціальні функції щодо сприяння національно-культурному розвиткові України. Діяльність Українського культурного фонду спрямовується та координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про український культурний фонд" визначено, що на виконання покладених на нього завдань Український культурний фонд, зокрема, надає гранти юридичним особам незалежно від форми власності, гранти та стипендії фізичним особам, здійснює інші види підтримки проектів, визначені Положенням про Український культурний фонд; надає гранти на підтримку та розвиток проектів у сферах культури та мистецтв, креативних індустрій та культурно-пізнавального (внутрішнього) туризму; забезпечує прозоре, цільове та ефективне використання коштів Українського культурного фонду; набуває цивільні права та обов`язки в порядку, передбаченому цивільним законодавством, у тому числі шляхом укладення договорів, контрактів, зокрема зовнішньоекономічних, інших правочинів, а також у встановлених законодавством межах несе відповідальність за порушення Українським культурним фондом законодавства.

Згідно з частини 2 статті 12 Закону України "Про український культурний фонд" обов`язковою умовою завершення будь-якого проекту, реалізованого за підтримки Українського культурного фонду, є публічне представлення результатів його виконання, а також розміщення звіту про використання коштів у рамках проекту на офіційному вебсайті Українського культурного фонду для відкритого доступу у формі відкритих даних відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про український культурний фонд", у разі прийняття Дирекцією Фонду рішення про надання фінансування певному проекту за рахунок коштів Українського культурного фонду з отримувачем коштів укладається договір про надання гранту.

Грант - це фінансові ресурси, що надаються на безоплатній і безповоротній основі Українським культурним фондом суб`єкту, який провадить діяльність у сфері культури, для реалізації проекту, рішення про фінансування якого прийняте в порядку, передбаченому цим Законом.

За договором про надання гранту Український культурний фонд набуває право здійснювати контроль за реалізацією проекту відповідно до порядку, встановленого таким договором та законодавством, у тому числі вимагати виконання зазначеного порядку та вживати заходів у разі його порушення. Договір про надання гранту не може передбачати замовлення та (або) отримання Українським культурним фондом будь-яких товарів, робіт, послуг, майнових прав та (або) витрачання грошей на такі товари, роботи, послуги, майнові права.

Істотними умовами договору про надання гранту є визначення конкретного проекту, для реалізації якого надаються кошти; сума гранту (обсяг коштів) з відповідним кошторисом із зазначенням об`єктів, на які вона витрачатиметься; графік платежів; зобов`язання особи, яка отримує кошти, у тому числі щодо звітності; мінімальні технічні вимоги до проекту, які мають бути забезпечені; строк реалізації гранту; порядок надання доказів на підтвердження належного виконання договору про надання гранту; відповідальність за порушення умов договору. Типова форма договору про надання гранту затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв.

Типова форма договору про надання гранту затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв.

Наказом Міністерства культури України від 30.08.2018 №756 (у редакції наказу Міністерства культури України від 18.03.2019 №222) затверджено типову форму договору про надання гранту на виконання положень частини 3 статті 12 Закону України Про Український культурний фонд та з метою удосконалення процедури реалізації творчих проектів за кошти грантів Українського культурного фонду.

Як було встановлено судом, 01.12.2020 між Українським культурним фондом (фонд) та Фізичною особою - підприємцем Чепурним Михайлом Станіславовичем (грантоотримувач) було укладено договір про надання гранту інституційної підтримки №30RG81 - 26848, відповідно до умов якого, фонд надає грантоотримувачу на умовах, визначених цим Договором, грант інституційної підтримки з метою забезпечення стабільної діяльності та розвитку (проект інституційної підтримки) в умовах обмежувальних заходів, запроваджених упродовж дії режиму карантину, опис та мінімальні технічні вимоги до якого наведено у проектній заявці та у кошторисі згідно з додатками 1 та 2 до цього Договору, а грантоотримувач реалізує проект інституційної підтримки на умовах, визначених цим Договором.

У відповідності до частини 3 статті 12 Закону України Про Український культурний фонд Договір укладено на підставі Типової форми договору про надання гранту, затвердженої наказом Міністерства культури України від 30.08.2018 №756, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.09.2018 за №1068/35520 (у редакції наказу Міністерства культури України від 18.03.2019 №222, зі змінами, внесеними наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 13.04.2020 №1655).

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором надання гранту.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Водночас, частиною 5 статті 12 Закону України «Про Український культурний фонд» передбачено, що у разі істотного порушення умов договору про надання гранту договір може бути розірваний в односторонньому порядку за заявою Українського культурного фонду.

Істотним порушенням, зокрема, є нецільове використання коштів, здійснення витрат у розмірах, більших, ніж передбачено договором про надання гранту, та інші порушення, що дають підстави для обґрунтованих припущень, що договір не буде виконано або його виконання не відповідатиме цілям, якими сторони керувалися при його укладенні.

Рішення про розірвання договору про надання гранту приймається Дирекцією Фонду за результатами розгляду інформації, що підтверджує вчинення істотного порушення умов договору про надання гранту, та, за наявності, пояснень іншої сторони такого договору щодо причин вчинення порушень.

Сторона договору, договір з якою розірвано Українським культурним фондом, повинна повернути сплачені їй за таким договором кошти впродовж 20 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як стверджує позивач, дії відповідача призвели до порушення вимог підпункту 5.2.1. пункту 5.2. Порядку шляхом перевищення допустимих обмежень щодо розміру винагороди за рахунок гранту інституційної підтримки на одну особу за один місяць.

Відповідно до вимог підпункту 5.2.1. пункту 5.2. Порядку, кошти надані для проекту інституційної підтримки використовуються виключно на цілі, передбачені умовами конкурсу відповідно до строків, обсягів і статей витрат, які визначені Договором грант інституційної підтримки та додатками до нього.

Як вбачається з Інструкції для заявників ЛОТ 8 Культурні та креативні індустрії (кроссекторальна діяльність) конкурсної програми Українського культурного фонду Культура в часи кризи: інституційна підтримка (додатковий конкурс), затвердженої наказом Українського культурного фонду від 02.09.2020 року №124, розділом V Інструкції встановлено перелік обов`язкових документів для подання аплікаційного пакету програми. до даного пакету, зокрема, входить проектна заявка, кошторис проекту та штатний розпис, актуальний на дату подачі заявки.

Проте, ані проектної заявки, ані штатного розпису відповідача, актуального на дату подачі заявки, матеріали справи не містять.

Згідно Кошторису, грант був наданий позивачем, зокрема, на витрати за договором з ФОП Чепурним Михайлом Станіславовичем (керівником Barstylers) на загальну суму 56 676,00 грн. та на Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації", послуги з фотографування та обробки фото (1 000,00 грн. за один день роботи фотографа на заході, загальна сума 4 000,00 грн., поліграфічні послуги (2 000,00 грн. поліграфічні послуги на кожний захід), загальна сума 8 000,00 грн. та послуги з виготовлення відео-контенту (зйомки, монтаж, 2 000,00 грн. за один день роботи відеографа), загальна сума 8 000,00 грн.

Інформації ж про те, хто саме повинен був виконувати роботи з фотографування, обробки фото та виготовлення відео-контенту ані Кошторис, ані матеріали справи не містять.

Як свідчать матеріали справи, ФОП Чепурний Михайло Станіславович отримав грошові кошти в якості оплати праці за чотири місяці роботи як керівник Barstylers в розмірі 56 676,00 грн., що відповідає вимогам пункту 1.3.1 Кошторису.

Водночас, грантоотримувач отримав винагороду за послуги, що зазначені у пункті 9.1 Кошторису Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації (послуги з фотографування та обробки фото) на суму 4 000,00 грн., а також винагороду за послуги, що зазначені у пункті 9.3 Кошторису Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації (послуги з виготовлення відео-контенту) на суму 8580,00 грн.

Суд констатує, що з наявних матеріалів справи не вбачається, хто саме здійснював роботи, що зазначені у пункті 9.1 Кошторису (послуги з фотографування та обробки фото) та пункті 9.3 Кошторису (послуги з виготовлення відео-контенту).

Відповідно до даних з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа - підприємець Чепурний Михайло Станіславович здійснює види діяльності, в тому числі: (59.11) Виробництво кіно та відеофільмів, телевізійних програм, (59.12) Компонування кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, (74.20) Діяльність у сфері фотографії.

Для підтвердження отримання коштів грантоотримувачем надані три звіти Фізичної особи - підприємця Чепурного Михайла Станіславовича щодо надання послуг, передбачених кошторисом (Додаток №2) до Договору, квитанції банку Monobank від 31.12.2020 №01Х6-ЗТ50-МТК9-9АХ2 та від 31.12.2020 №АВНТ-73КЕ-МХК2-61РВ, а також банківську виписку Monobank від 22.01.2021.

З вказаних квитанцій та виписки вбачається, що спірну суму було перераховано на рахунок відповідача. Проте, з вказаних документів не вбачається, що відповідна суму було перераховано відповідачу саме в якості оплати праці за чотири місяці роботи як керівнику Barstylers на підставі пункту 1.3.1 Кошторису, а не в якості винагороди за послуги, що зазначені у пункті 9.1 Кошторису Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації (послуги з фотографування та обробки фото) та винагороди за послуги, що зазначені у пункті 9.3 Кошторису Інші витрати пов`язані з основною діяльністю організації (послуги з виготовлення відео-контенту).

При цьому, згідно Звіту незалежного аудитора ТОВ ГЛОБАЛ АУДИТ СИСТЕМС з надання впевненості щодо достовірності та відповідності вимогам Українського культурного фонду фінальної звітності Фізичної особи - підприємця Чепурного Михайла Станіславовича про реалізацію проекту інституційної підтримки №3ОRG81-26848 від 01.12.2020, загальна сума витрат грантоотримувача за період з 01.09.2020 по 31.12.2020 склала 231 227,00 грн. і повністю підтверджується первинними документами. За результатами співставлення даних звіту про надходження та використання коштів для реалізації проекту та змістового звіту, аудитори дійшли висновку про те, що всі витрати, які понесені грантоотримувачем по реалізації проекту відповідають досягнутим цілям, які вказані у змістовому звіті.

З огляду на зазначене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами нецільове використання відповідачем сплачених коштів чи здійснення останнім витрат у більших розмірах, ніж передбачено Договором.

Водночас, пунктом 3 розділу IX Договору передбачено аналогічні положенню частини 5 статті 12 Закону України «Про Український культурний фонд» підстави для повернення сплаченого авансу, зокрема у разі дострокового розірвання цього договору внаслідок встановленого факту використання будь-якої частини гранту інституційної підтримки не за призначенням або з порушенням чинного законодавства грантоотримувач зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору в односторонньому порядку повернути у повному обсязі перераховані фондом кошти.

Тобто, кошти отримані грантоотримувачем можуть бути ним повернуті лише у разі розірвання договору за наявності визначених законом та договором підстав.

З огляду на те, що договір про надання гранту сторонами не було розірвано, а позивачем не було доведено нецільового використання відповідачем сплачених коштів, здійснення витрат у більших розмірах, ніж передбачено Договором та інших порушень, що дають підстави для обґрунтованих припущень, що договір не виконано або його виконання не відповідає цілям, якими сторони керувалися при його укладенні, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів, що відповідачем допущені істотні порушення умов Договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №910/1166/19.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Українського культурного фонду до Фізичної особи-підприємця Чепурного Михайла Станіславовича про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "23" червня 2023 р.

Суддя Т.О. Пономаренко