ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"26" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/551/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву № 1942/01.14 від 16.06.2023 Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», м. Ужгород про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Шегеди Наталії Гаврилівни, м. Ужгород, 3377,24 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет» звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Шегеди Наталії Гаврилівни заборгованості з орендної плати в розмірі 2141,19 грн за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 22-13/05-08 від 08.04.2013 за період з 01.03.2020 до 11.03.2020 на яку заявником нараховано 192,76 грн 3% річних та 1043,29 інфляційних втрат.

Вимоги заявника обґрунтовані порушенням боржником умов договору в частині своєчасної сплати орендної плати за користування вбудованими нежитловими приміщеннями.

Дослідивши матеріали заяви № 1942/01.14 від 16.06.2023 про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі з огляду на наведене нижче.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Частиною першою статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За загальним правилом при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 ГПК України).

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Із змісту поданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» заяви слідує, що заявник просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Шегеди Наталії Гаврилівни заборгованість з орендної плати в розмірі 2141,19 грн, 192,76 грн 3% річних та 1043,29 інфляційних втрат за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 22-13/05-08 від 08.04.2013 за період з 01.03.2020 до 11.03.2020.

Викладені обставини заявник підтверджує, зокрема, копією Договору індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 22-13/05-08 від 08.04.2013, Додаткового договору від 03.03.2016 та від 24.01.2019.

Водночас, як вбачається з пункту 3.6. укладеного сторонами договору, орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з положеннями статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З урахуванням викладеного, враховуючи приписи ст.ст. 257, 261 Цивільного кодексу України, встановлений законом строк позовної давності до вимоги про стягнення з боржника спірної заборгованості на час звернення Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» з даною заявою до суду (16.06.2023), -закінчився.

Таким чином, судом встановлено, що з моменту виникнення в Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» права вимоги стягнення з Фізичної особи - підприємця Шегеди Наталії Гаврилівни 3377,24 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 22-13/05-08 від 08.04.2013 за період з 01.03.2020 до 11.03.2020 пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що в силу приписів п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до частин першої, другої статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» до Фізичної особи - підприємця Шегеди Наталії Гаврилівни про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 3377,24 грн за період з 01.03.2020 до 11.03.2020.

Відповідно до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Державному вищому навчальному закладу «Ужгородський національний університет» у видачі судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Шегеди Наталії Гаврилівни 3377,24 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 22-13/05-08 від 08.04.2013 за період за період з 01.03.2020 до 11.03.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі ://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Р.М. Лучко