ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 року м. Дніпро Справа № 904/5316/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Сербіна О.С., голова ОCББ "Правда 46";

від позивача: Гусакова О.Б., адвокат;

від відповідача-1: Пастернак В.В., представник;

від відповідача-2: Пастернак В.В., представник;

від відповідача-2: Костюченко О.Т., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року (суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/5316/19

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46", м. Дніпро

до відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради, м. Дніпро

відповідача-2: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання незаконним та скасування рішення, недійсним свідоцтво та скасування державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" звернувся до Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради, м. Дніпро та Дніпровської міської ради, м. Дніпро із позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету міської ради № 46 від 27.11.1991 в частині передачі у власність відповідачу підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46, яке видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 21.06.2006, серії ЯЯЯ № 442102;

- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, що належить територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі №904/5316/19 у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" до Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради та до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, недійсним свідоцтво та скасування державної реєстрації права власності відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46", в якій просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що підставою для відмови в задоволенні позовної заяви, став висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний об`єкт (нежитлове приміщення № IX поз. 1-20. площею 176.1 кв.м. за адресою: м. Дніпро, пр. Газети «Правда», буд. 46) відноситься до допоміжного приміщення у багатоквартирному будинку.

Проте, судом безпідставно не враховано, що в ході розгляду справи ухвалою суду від 13.01.2020р. призначалась судово- будівельна експертиза, яка була сплачена Позивачем, проте так і не була проведена через те, що Відповідачем-2, не було забезпечено доступ до спірного приміщення задля проведення судовим експертом обстежень при тому, що ухвалою суду від 05.10.2020р. Дніпровська міська рада була зобов`язана забезпечити безперешкодний доступ судового експерта до об`єкта дослідження.

Вказане у свою чергу свідчить про те, що Відповідач 2 умисно перешкоджав проведенню судової експертизи.

В той же час, судом взято до уваги «Звіт» складений інженером з технічної інвентаризації Сібірою Є.І. від 12.11.2019р., який складений за замовленням Відповідача-2, а не судовим експертом про те, що спірний об`єкт є відокремленим об`єктом нерухомого майна, яке не відноситься до допоміжного приміщення, призначене для забезпечення належної експлуатації в цілому житлового будинку №46 по пр. Слобожанський у м. Дніпрі, та не надано оцінку висновку будівельно-технічної експертизи від 10.12.2018р., яка була проведена за заявою відповідача Муха І.І. по справі № 904/1584/18, яким встановлено, що простір під першим поверхом п`ятиповерхового житлового будинку №46 на пр. Газети «Правда» (проспект Слобожанський), м. Дніпро за визначенням, технічними характеристиками і розташуванням приміщень відносно рівня землі (0.00 позначки) відноситься до підвального поверху (підвалу). За технічними паспортом на будівлю від 11.02.1964р., приміщення підвалу житлового будинку літі «А-5», у тому числі приміщення IX позн. 1-20 площею 176,1кв.м., належать до допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку для забезпечення його експлуатації та в цілому виконують функцію технічного поверху для розміщення інженерного обладнання і прокладання комунікацій.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року (суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/5316/19, колегією суддів у складі : головуючого судді Березкіну О.В., (доповідач), суддів: Дарміна М.О. , Іванова О.Г.,

Розгляд справи №904/5316/19 призначено в судовому засіданні на 14.06.2021 об 09:30 хв. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №207.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.06.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Березкіну О.В., (доповідач), суддів: Антонік С.Г., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.2021 року справи № 904/5316/19 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіну О.В., (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2021 року (колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Антонік С.Г., Іванов О.Г. призначено у справі будівельно-технічну експертизу, та зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі №904/5316/19 та направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

16.03.2023 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду повернулась справа з висновком експерта.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2023 року поновлено провадження у справі 904/5316/19, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.05.2023 року об 09:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро , пр. Дмитра Яворницького,65, зал засідань № 207.

У зв`язку з відпусткою судді Антоніка С.Г. відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 904/5316/19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.05.2023 року у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. - (доповідач), судді Іванов О.Г., Дармін М.О. прийнято апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі №904/5316/19 - до свого провадження.

01.05.2023 року ухвалою Центрального апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі №904/5316/19 відкладено на 24.05.2023 рік об 10:00 годину.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2023 року суду розгляд апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі №904/5316/19 відкладено на 07.06.2023 рік об 12:00 годину.

У зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О. відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 904/5316/19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Відповідачами Виконавчим комітетом Дніпровської міської Ради, м. Дніпро та Дніпровською міською радою, м. Дніпро, надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).

В судовому засіданні представники сторін надали свої пояснення щодо вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2015 установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Правда 46 було ухвалено рішення щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Правда 46 за адресою: м. Дніпропетровська, просп. Слобожанський, 46 та надали йому назву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Правда 46, що підтверджується протоколом № 1 від 15.11.2015.

28.01.2016 в Єдиному державному реєстрі за № 0075438 було здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Правда 46 за адресою: м. Дніпро, просп. Газети Правда, буд. 46.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 188498321 від 12.11.2019, Територіальна громада міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради на підставі права власності володіє нежитловим приміщенням, а саме: підвалом житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № ІХпоз.1-20, площею 168,4 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності серія ЯЯЯ № 442102 від 21.06.2006, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.11.1991 № 46.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач-2 фактично володіє на підставі права власності допоміжним приміщенням (підвалом) житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № ІХпоз.1-20, площею 168,4 кв.м, який повинен був передатися безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків, що порушує норми законодавства України.

17 жовтня 2017р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу, якою адміністративний позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Правда 46» про визнання незаконним та скасування рішення було повернуто, оскільки спір не належить до предметної підсудності до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, натомість - до місцевих загальних судів як адміністративних, в результаті чого Позивач звернувся із позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Однак, 31 жовтня 2019р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено ухвалу про закриття провадження за позовною заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Правда 46», про визнання незаконним та скасування рішення, оскільки спір належить до предметної підсудності господарських судів.

Звертаючись до Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради та Дніпровської міської ради із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету міської ради № 46 від 27.11.1991 в частині передачі у власність відповідачу підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46, визнання недійсним свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності, позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Правда 46 посилався на те, що оспорюване рішення порушує права співвласників багатоквартирного будинку на користування допоміжними приміщеннями будинку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що спірний об`єкт є відокремленим об`єктом нерухомого майна, яке не відноситься до допоміжного приміщення, призначеного для забезпечення належної експлуатації в цілому житлового будинку № 46 по просп. Слобожанському в м. Дніпрі, оскільки відповідно до висновку за результатом обстеження, встановлено, що вказане нежитлове приміщення представляє собою відокремлений, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна, в якому відсутнє обладнання, яке обслуговує більше одного приміщення, а також обладнання забезпечення потреб усього житлового будинку.

Означене спростовує наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення виконкому Дніпровської міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності відповідача.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 10, ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

В частині 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, нежитлові приміщення, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 8 вказаної статті Закону право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до п. 1.2 Правил управління будинком, спорудами, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регламентовані Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Згідно з п.п. 1, 2, 3, 6 та 8 ч. 1 статті 1 цього Закону визначено:

багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» нежилі приміщення житлового фонду, які до початку приватизації державного житлового фонду використовувались підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлового-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

При цьому законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2482-XII допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Отже, допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

У Рішенні від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку.

Разом з тим нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Отже, з урахуванням вищенаведених законодавчих положень, визначальним для правильного вирішення даного спору є з`ясування та визначення правового статусу спірних нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а саме встановлення належності спірних приміщень до числа допоміжних.

При цьому чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку статусу допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні спору господарський суд першої інстанції виходив з того, що спірні приміщення є нежитловими, що підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження на предмет встановлення, чи є об`єкт допоміжним приміщенням, яке призначене для забезпечення належної експлуатації житлового будинку в цілому, який складено інженером з технічної інвентаризації Сібірою Є.І. (сертифікат АЕ 003381 від 10.07.2014) ( л.с. 53).

Оцінюючи даний звіт, колегія суддів враховує, що заперечуючи проти даного звіту, позивач заявляв клопотання про призначення у справі експертизи для вирішення питання, чи є спірні приміщення нежитловими чи допоміжними.

Ухвалою господарського суду від 13.01.2020 року дане клопотання було задоволено та призначена експертиза л.с. 87 т.1)

Платіжним дорученням від 27.02.2020 року позивач здійснив попередню оплату вартості експертизи у сумі 15 690,24 грн. ( л.с. 98 т. 1)

Ухвалою господарського суду від 05.10.2020 року клопотання судового експерта про надання доступу до об`єкта дослідження задоволено, зобов`язано Дніпровську міську раду забезпечити 29.10.2020 року з 11.00 години безперешкодний доступ судового експерта до об`єкту дослідження - нежитлового приміщення № ХІ поз. 1-20 площею 176,1 кв.м, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 46.

Також зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" забезпечити 29.10.2020 з 11:00 год. прибуття судового експерта до об`єкту дослідження - нежитлового приміщення № ХІ поз. 1-20 площею 176,1 кв.м, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 46 та зобов`язано сторін забезпечити присутність уповноважених представників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46", Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради та Дніпровської міської ради під час дослідження 29.10.2020 з 11:00 год. об`єкту - нежитлового приміщення № ХІ поз. 1-20 площею 176,1 кв.м, за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 46.

Із заяви представників Дніпровської міської ради та виконавчого комітету вбачається, що 29.10.2020 року у призначений час експерт та представники позивача не з`явились до об`єкту дослідження ( л.с. 115 т.1).

Разом з цим, згідно повідомлення № 526-20 судового експерта про неможливість надання висновку, вбачається, що у призначений час на дослідження з`явились голова правління ОСББ «Правда 46», ОСОБА_1 ( третя особа по справі), та експерт, проте представники міської ради не з`явились, об`єкт був зачинений.( л.с. 131 т.1)

Внаслідок не проведення експертизи, суд першої інстанції, надавши оцінку іншим доказам у справі, зокрема, врахувавши вищезазначений Звіт про проведення технічного обстеження, відмовив позивачу у позові, з посиланням на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний об`єкт (нежитлове приміщення № ІХ поз. 1-20, площею 176,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ) відноситься до допоміжного приміщення у багатоквартирному будинку.

При цьому, суд посилався на такі стандарти доказування, як "вірогідність доказів" який на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач, та на необхідність реалізації принципу змагальності сторін.

В той же час, колегія суддів не вважає дії суду по реалізації цих принципів, послідовними, оскільки, призначивши експертизу, та не отримавши висновку, не усунувши суперечності у причинах непроведення експертизи, суд вирішив спір без врахування прийнятої ним же позиції позивача щодо необхідності проведення експертизи.

Суд зазначив, що відповідно до висновку за результатом обстеження, встановлено, що вказане нежитлове приміщення представляє собою відокремлений, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна, який має окремий вихід, в ньому відсутнє обладнання, яке обслуговує більше одного приміщення, а також обладнання забезпечення потреб усього житлового будинку.

Разом з цим, згідно технічного плану на житловий будинок, спірне приміщення є підвальним приміщенням

Означене у тому числі, стало підставою для призначення експертизи під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно висновку експерта № 4533-21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що « приміщення підвалу № IX поз.1-20 площею 176,1 кв.м., за адресою: Дніпро, проспект Слобожанський 46 є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку та призначений для забезпечення експлуатації даного будинку.( л.с. 69).

За змістом висновку, житловий будинок 1964 року побудови, типу «хрущовка» з підвалом, типова забудова 60-х років ХХ століття. Згідно планування приміщень станом на 1964 рік ( т.1 л.с. 33), приміщення підвалу за конструктивним рішенням та параметрами відповідають плану станом на 13.03.2006, виконанні як технічні приміщення для вводу, прокладання та розгалуження інженерних комунікацій будинку, а внутрішній простір міг використовуватись у якості комор, що було типовим у житлових будинках проектів 60-х років ХХ століття.

Нормативними актами на час будівництва будинку не передбачалось використання приміщень підвалів окрім: під дров`яні та господарські сараї, котельні центрального опалення, загальнобудинкові самодіяльні пральні, будинкові душові, приміщення для зберігання велосипедів та інші нежитлові приміщення з господарського обслуговування мешканців та експлуатації будівлі.

Досліджувані приміщення за своїм складом, технічними показниками та організацією входа не передбачались для самостійного автономного) та ізольованого у використанні об`єкта окремо від даного багатоквартирного будинку.

Тому, враховуючи вищезазначене та визначення нормативних актів, за об`ємно-планувальними рішеннями приміщень, відсутністю додаткового окремого входу до приміщень досліджуваного підвального поверху, наявних загальнобудинкових комунікацій у приміщеннях підвалу, конструктивних зв`язків тощо, невідповідність нормам та вимогам об`ємно-планувальних характеристик приміщень, що пред`являються до громадських приміщень та використання у інших напрямках господарської діяльності, як то заклад харчування, чи надання інших послуг медичних, освітніх, культурно- розважальних тощо, встановлено характерні ознаки, у т.ч. запроектованого, для технічного використання приміщень підвалу № IX поз. 1-20 за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський 46 в якості технічних та відповідно допоміжних приміщень будинку, і за визначеннями, призначених для забезпечення експлуатації даного будинку.( л.с. 69 т.2)

Оцінюючи Звіт про проведення технічного обстеження на предмет встановлення, чи є об`єкт допоміжним приміщенням, яке призначене для забезпечення належної експлуатації житлового будинку в цілому, який складено інженером з технічної інвентаризації Сібірою Є.І. (сертифікат АЕ 003381 від 10.07.2014) ( л.с. 53) та висновок експерта № 4533-21 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи із застосуванням стандартів доказування, передбачених нормами ГПК України, колегія суддів у якості належного доказу приймає до уваги саме висновок експерта № 4533-21 з огляду на наступне.

Так, згідно даного висновку експерт провів безпосереднє дослідження спірного приміщення у присутності представників сторін по справі, із застосуванням натурного огляду та результатів інструментального дослідження, вивчення та співставлення з даними матеріалів технічної інвентаризації технічного паспорту на громадськй будинок, дослідженням плану приміщень за інвентаризацією на 2006 рік, планування приміщень станом на 1964 рік, був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

В той же час, наданий відповідачем Звіт інженера з технічної інвентаризації Сібіри Є.І. побудовано виключно за результатом технічного обстеження, при цьому, даний звіт не містить жодних досліджень щодо призначень спірних приміщень від початку експлуатації житлового будинку, їх призначення, дослідження технічної документації будинку та таке інше.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що спірні нежитлові приміщення є допоміжними приміщеннями в розумінні Законів України "Про приватизацію державного житлового фонду", "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", та є необхідними для забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку в цілому, а тому підлягають передачі в управління Позивача.

Створення та державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Правда 46» є підставою, відповідно до якої ОСББ в даному випадку вправі вимагати передачі йому житлового будинку в управління з усіма допоміжними приміщеннями.

Згідно зі ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Рішенням Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 передбачено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

Отже підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету міської ради № 46 від 27.11.1991 в частині передачі у власність відповідачу підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки внаслідок прийняття даного рішення за відповідачем було зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно і видано свідоцтво про право власності на дане приміщення, відповідно підлягають задоволенню і вимоги щодо визнання його недійсним.

За змістом положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно за загальним правилом означає підтвердження державою фактів набуття, припинення чи переходу відповідних речових прав.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Крім того, статтею 31-1 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачені особливості проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень. Зокрема встановлено, що реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Тож, у зв`язку з визнанням незаконним і скасуванням судом оскаржуваного рішення Виконавчого комітету міської ради № 46 від 27.11.1991 в частині передачі у власність відповідачу підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, що належить територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46 , підлягає задоволенню і вимога щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно щодо підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № IX поз. 1-20, площею 168,4 кв. м, що належить територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради за адресою: м. Дніпро, пр. Газети Правда (Слобожанський), буд. 46 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію 23.06.2006.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (на яку посилався скаржник у касаційній скарзі) та багатьох інших.

В даному спорі такий спосіб захисту є належним, оскільки спірні нежитлові приміщення підвального поверху є допоміжними приміщеннями в розумінні Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та є необхідними для забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку в цілому, а тому підлягають передачі в управління позивача у справі.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним доводи відповідачів про те, що висновок експерта № 4533 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи є неналежним доказом з огляду на те, що судом надавався дозвіл на проведення дослідження на 19.10.2022 року, в той час як у висновку зазначено, що дослідження проводилось 21.10.2022 року.

Так, у судовому засіданні учасники справ підтвердили той факт, що дослідження проводилось експертом саме 19.10.2022 року, і саме ця дата була узгоджена судом.

З метою усунення цих протиріч, колегія суддів здійснила запит до експертної установи, проте, згідно листа директора ДНДІСЕ, завідувач відділу будівельно-технічних досліджень лабораторії інженерно-технічних досліджень Баляй О.Б., який виконував експертизу, звільнений, у зв`язку з чим надати письмові пояснення щодо неузгодженості дат дослідження, не надається за можливе.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що зазначення у висновку експерта дати проведення дослідження об`єкту нерухомого майна 21.10.2022 року, замість 19.10.2022 року, може свідчити лише про помилку у даті, не робить даний висновок неналежним доказом, та не спростовує висновки експерта, та його обґрунтованість, оскільки сторони не заперечували, що саме в узгоджену дату -19.10.2022 року, за участю представників всіх сторін експерт проводив огляд та дослідження об`єкту нерухомості.

Крім того, до листа директора ДНДІСЕ долучена копія заяви Баляя О.Б. про надання йому дозволу на в`їзд 19.10.2022 року для дослідження об`єкта по пр. Слобожанському 46 у м. Дніпро.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для визнання висновку експерта неналежним доказом.

Таким чином, у відповідності до ст. 277 ГПК України, рішення Господарського суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46".

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Платіжним дорученням № 207 від 10.12.2021 року позивач здійснив оплату вартості експертизи у сумі 16474,56 грн. ( л.с. 115 т.2)

Таким чином, витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року у справі №904/5316/19 скасувати.

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46"- задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету міської ради від 27.11.1991 року № 46, в частині передання у власність Відповідачу підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № ІХ поз.1-20, площею 168,4 кв.м., за адресою:м. Дніпро, пр. Газети «Правда» (Слобожанський), буд. 46.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно щодо нежилого приміщення за адресою: м. Дніпро, пр. Газети «Правда» (Слобожанський), буд. 46., яке видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 21.06.2006 року, серії ЯЯЯ № 442102.

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо підвалу житлового будинку літ. А-5 нежитлове приміщення № ІХпоз.1-20, площею 168,4 кв.м., що належить Територіальній громаді міста Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради за адресою м. Дніпро, проспект Газети «Правда» (Слобожанський), буд. 46.

Стягнути з виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Правда 46" 16474,56 грн. витрат на проведення експертизи.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.06.2023року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік