ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"26" червня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2392/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4А)
до Фізичної особи-підприємця Єськова Олега Олексійовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 141485,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до фізичної особи-підприємця Єськова Олега Олексійовича про стягнення 141485,71 грн., з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі 120000,00 грн., в тому числі простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску в розмірі 53274,69,45 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі 21485,71 грн. за заявою про надання кредиту "кредитна картка для підприємців" №011/0257/767693 від 20.12.2019 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2023 позовну заяву залишено без руху через недодержання позивачем процесуальних вимог частини 1 статті 162, пункту 2 частини 3 статті 162, частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України. Разом з тим, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у п`ять днів з дня отримання копії відповідної ухвали. Одночасно роз`яснено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами на підставі статті 174 ГПК України.

20.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх. №15878), в якій позивач вказує, що на виконання ухвали господарського суду Харківської області від 09.06.2023 направляє позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором (уточнену) та просить суд відкрити провадження у справі.

Дослідивши зазначену вище заяву разом із доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Вимогами пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

З позовної заяви вбачається, що позивачем визначено адресу відповідача: 61000, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 25/71, корп. Д, кв. 13.

Судом було зроблено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається адреса відповідача: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, зазначена у позовній заяві адреса відповідача різниться із адресою, що відображена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З підстав наведеного, судом в ухвалі господарського суду Харківської області від 09.06.2023 зазначено про необхідність позивачу на виконання вимог пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України усунути встановлений недолік позовної заяви шляхом визначення (уточнення) належної адреси місцезнаходження відповідача.

Натомість з поданої заяви про усунення недоліків позовної заяви, а також доданих до неї документів, суд не вбачає усунення позивачем зазначеного недоліку позовної заяви.

Окрім того, частиною 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 172 ГПК України позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З огляду на вказане, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками іншим учасникам справи відповідно до частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, є опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем в якості доказу, який підтверджує надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів подано фіскальний чек АТ "Укрпошта", опис вкладення у лист з оголошеною цінністю та список згрупованих поштових відправлень від 31.05.2023.

Із опису вкладення у лист з оголошеною цінністю слідує, що копію позовної заяви разом із доданими до неї документами направлено відповідачу на адресу: 61000, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 25/71, корп. Д, кв. 13.

Натомість як встановлено та зазначеного судом вище, належною адресою відповідача є наступна: 61144, м. Харків, вул. Бучми, буд. 6А, кв. 78.

Таким чином, судом в ухвалі господарського суду Харківської області від 09.06.2023 наголошено, що поданий до матеріалів позовної заяви опис вкладення у цінний лист не може вважатися належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є недоліком позовної заяви в розумінні положень частини 1 статті 164 та частини 1 статті 172 ГПК України, який підлягає усуненню.

Натомість з додатків до заяви про усунення недоліків позовної заяви суд не вбачає наявності належних доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви разом із доданими до неї документами. При цьому позивачем додано до заяви про усунення недоліків позовної заяви два примірника позовної заяви (уточненої) для відповідача. Втім, суд звертає увагу, що ГПК України не покладає на суд обов`язок направляти копію позовної заяви разом із доданими до неї документами на адресу відповідача. Такий обов`язок в силу вимог частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України покладений саме на позивача.

Суд зазначає, що неподання належних доказів повідомлення інших учасників справи про звернення з позовною заявою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Беручи до уваги вище вказане, судом встановлено, що позивачем не додано до заяви про усунення недоліків позовної заяви належних доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви із доданими до неї документами, що також свідчить про не усунення відповідного недоліку позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Пунктом частини 3 статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, вказівки, які містяться в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху є обов`язковими для виконання позивачем.

Варто відмітити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Положеннями статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Отже, прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без належного усунення визначених ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2023 недоліків позовної заяви, може бути витлумачено як надання переваги позивачу, що порушить окреслені вище засади судочинства та сприятиме виникненню сумнівів у відповідача щодо об`єктивності та неупередженості суду при дотриманні норм матеріального та процесуального права, що є неприпустимим.

Згідно з частиною 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

З огляду на викладене, а також враховуючи не усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовна заява разом із доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу на підставі частини 4 статті 174 ГПК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Враховуючи наведені норми права та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, суд зазначає, що передбачений положеннями ГПК України процесуальний механізм залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі не усунення встановлених недоліків позовної заяви, не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на приписи частини 8 статті 174 ГПК України, за змістом яких, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків, що у даному випадку свідчить про відсутність перешкод в реалізації позивачем права на доступ до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" разом із доданими до неї документами.

Ухвала набирає чинності з дати її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. 256-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 26.06.2023 р.

Суддя Сальнікова Г.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).