ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Справа№ 910/5524/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023

у справі №910/5524/22 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

про стягнення 24 389,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі, позивач або Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» (далі, відповідач або Компанія) про стягнення 24 389,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем, як особою, що на праві господарського відання володіє та є балансоутримувачем нежитлового приміщення площею 42,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 20-В своїх зобов`язань в частині оплати за спожиті послуги з постачання теплової енергії до вказаного нежитлового приміщення, внаслідок чого у відповідача виникла основна заборгованість у сумі 20 541,52 грн. Крім того, за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань позивачем нараховано 2 760,99 грн інфляційних втрат та 1 086,59 грн 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 20 541 (двадцять тисяч п`ятсот сорок одну) грн 52 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 2 760 (дві тисячі сімсот шістдесят) грн 99 коп., 3% річних - 1 086 (одна тисяча вісімдесят шість) грн 59 коп. та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи назване рішення, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, що надавав комунальні послуги з теплопостачання до нежитлового приміщення відповідача, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 20-В.

За висновками суду у спірний період з вересня 2019 року по грудень 2021 року позивач поставив відповідачу теплову енергію за адресою м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 20-В. Вказані обставини підтверджуються Актом прийняття теплового вузла обліку, Актом про готовність вузла, які підтверджують, що житловий будинок за адресою м. Київ, вул. Тургенєвська, будинок №20В обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи, корінцями нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, в яких споживачем зазначено КП «ЦОС Шевченківського району». Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал, а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в Облікових картках споживача за його обліковим записом: 720175-02, копії яких надані позивачем.

Місцевий господарський суд відхилив заперечення відповідача стосовно того, що договір з позивачем на теплопостачання не укладався, а тому у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відсутній обов`язок оплати, оскільки відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладання договору на теплопостачання від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Суд встановив, що відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження відключення від теплопостачання будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, будинок №20В, а тому у відповідача наявний обов`язок щодо відшкодування вартості спожитої теплової енергії. При цьому, відповідачем не спростовано належними, допустимими та достовірними доказами відомості щодо обсягів отриманої теплової енергії, нарахування боргу, а також не надано доказів здійснення оплати останньої в сумі 20 541,52 грн.

Також, зважаючи на доведеність суду прострочення грошового зобов`язання перед позивачем, суд визнав обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону розрахунок позивача, отже з відповідача підлягає стягненню 2 760,99 грн інфляційних втрат та 1086,59 грн 3% річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 21.03.2023 (про що свідчить відбиток штемпелю Укрпошти на конверті) Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення грошових коштів; ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- суд першої інстанції, досліджуючи обставини справи, встановлював обставини постачання теплової енергії не до багатоквартирного будинку №20-В по вул. Академіка Туполєва, а до будинку №20-В по вул. Тургенєвська. Водночас, згідно додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 «Про внесення змін до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» за відповідачем не закріплено жодних приміщень, як і будинку загалом, по вул. Тургенєвська, №20-В;

- позивач надав суду докази, які стосуються різних адрес: по вул. Тургенівська, 48/13 - за цією адресою складені корінці нарядів на підключення/відключення будинку, відомості про фіксацію параметрів, довідки про нарахування теплової енергії; по вул. Тургенівська, 48 - проект договору постачання теплової енергії від 25.01.2021. У той же час у матеріалах справи відсутні докази на постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку №20-В по вул. Академіка Туполєва;

- позивачем не доведено, що нежитлове приміщення площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В належить відповідачу на якомусь із передбачених законом правових титулів та що саме відповідач є споживачем теплової енергії за вказаною адресою. Відповідач наполягає на тому, що у багатоквартирному будинку №20-В по вул. Академіка Туполєва у м. Києві взагалі відсутнє нежитлове приміщення площею 42,80 кв.м.. Письмовий договір щодо теплопостачання до вказаного об`єкту між сторонами не укладався;

- суд не встановлював опалювальну площу будинку чи приміщень в багатоквартирному будинку №20-В по вул. Академіка Туполєва у м. Києві та не перевіряв, чи відповідає вона тій площі, яка була опалена за рахунок поставленої теплової енергії;

- будь-які рахунки, квитанції чи інші документи на оплату відповідачеві не надсилалися, а тому в нього не виникло обов`язку здійснювати оплату за теплову енергію та, відповідно, відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначив, що планує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у даній справі в сумі 5000,00 грн, докази на підтвердження чого будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У прохальній частині апеляційної скарги відповідачем викладено також клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

01.05.2023 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на наступному:

- нежитлове приміщення площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В являється частиною житлового будинку, який закріплено за відповідачем на праві господарського відання та прийнято і перебуває на балансі відповідача відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80;

- відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовували теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію;

- на підтвердження факту постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В у спірному періоді позивачем до позовної заяви додані корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, в яких споживачем зазначено ЖЕК-1013 КП «ЦОС Шевченківського району». На підставі виданих корінців нарядів підключається весь будинок за вказаною адресою в цілому. На окрему частину нежитлового приміщення корінці нарядів не видаються. Зазначений у корінцях нарядів споживач ЖЕК-1013 КП «ЦОС Шевченківського району» являється обслуговуючою організацією, яка здійснює комплексне обслуговування всього житлового будинку в цілому за вказаною адресою, тому саме він зазначений у корінцях нарядів. Обсяг спожитої теплової енергії за спірний період підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії;

- у матеріалах справи наявні облікові картки (табуляграми) за о/р №720175-02; акти приймання-передавання товарної продукції за о/р №720175-02; довідка про нарахування за теплову енергію за о/р №720175-02; розрахунок суми основного боргу, якими підтверджується розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми заборгованості;

- зобов`язання зі сплати 3% річних та інфляційних втрат є акцесорними, додатковими до основного, а тому їх стягнення відповідає положенням законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5524/22; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

29.03.2023 матеріали справи №910/5482/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 залишено без руху; роз`яснено Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 451,50 грн.

13.04.2023 на виконання вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію №11915 від 06.04.2023 про доплату судового збору в сумі 1 451,50 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22, розгляд справи, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення 24 389,10 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних у розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (довідки про доставку електронного листа з копією ухвали суду про відкриття апеляційного провадження), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», позивача визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 Підприємству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам та з 1 травня 2018 року здійснює постачання теплової енергії.

Згідно з пунктом 2.2.1. Статуту позивача предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

У позовній заяві позивач зазначає, що листом №30/5/3/1308 направив відповідачу проект Договору №720175-02 від 19.01.2021 на постачання теплової енергії до об`єкту -житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, однак станом на дату подання позовної заяви Договір зі сторони відповідача не підписано, у свою чергу відсутність підписаного сторонами Договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які її використовують без укладення договору, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Позивач стверджує, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, окремий облік теплоспоживання відповідача пропорційно його опалювальній площі здійснюється за особовим рахунком №720175-02.

Позивач зазначає, що факт постачання до об`єкту споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується долученими до позовної заяви корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон, відомостями обліку споживання теплої енергії за вказаною адресою, обліковими картками споживача, довідками про нарахування за теплову енергію за договором №720175-02, актами звіряння розрахунків за теплову енергію.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що нежитлове приміщення площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В не належить відповідачу на якомусь із передбачених законом правових титулів, а позивачем не надано доказів щодо приналежності неідентифікованого приміщення відповідачу у справі. Водночас, відповідач зазначає, що позов заявлено стосовно об`єкта нерухомості, розміщеного у будинку 20-В по вул. Академіка Туполєва у місті Києві, облік споживання теплової енергії до якого здійснюється за твердженнями позивача за особовим рахунком 720175, а позивачем до позову долучені докази, які стосуються об`єкта за адресою вул. Тургенєвська, 48/13, тобто не стосуються предмета спору в даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Позов - це вимога позивача до суду про захист порушеного чи оспорюваного права, яке на його думку порушене відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в пре доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Так, позивачем у даній справі заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті ним комунальні послуги з постачання теплової до нежитлового приміщення площею 42,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 20-В.

Відповідач, у свою чергу, стверджує, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» не є власником, балансоутримувачем чи користувачем нежитлового приміщення площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, більш того, за твердженнями відповідача, у багатоквартирному будинку 20-В по вул. Академіка Туполєва у м. Києві взагалі відсутнє нежитлове приміщення площею 42,80 кв.м., відповідно, відсутні підстави стягувати з нього спірні грошові суми.

Отже, спір у даній справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати позивачу вартості спожитих послуг із постачання теплової енергії до нежитлового приміщення площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, а до предмету доказування, враховуючи доводи сторін, входить, зокрема, обставина щодо фізичного існування як такого у природі та належності відповідачу відповідного приміщення, обсягу та вартості спожитої теплової енергії.

У свою чергу, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд досліджував питання здійснення позивачем теплопостачання до об`єкта за адресою по вул. Тургенівська, 20-В у місті Києві, тобто має місце порушення судом норм процесуального права, зокрема, вимог частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України щодо неможливості виходу суду за межі позовних вимог.

Висновку по об`єкту - нежитловому приміщенню площею 42,80 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В рішення суду не містить.

Що ж до об`єкта за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, з приводу теплопостачання до якого виник спір, колегія суддів встановила наступне.

Із повідомлених суду самим відповідачем у відзиві на позовну заяву обставин вбачається, що рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради 19.02.2007 №187 з метою вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством та ефективного використання комунального майна територіальної громади Шевченківського району міста Києва, вирішено утворити Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради».

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» (витяг із рішення міститься в матеріалах справи, том 1, а.с. 105) вирішено:

перейменувати Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради» в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та віднести його до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації;

передати Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади Шевченківського районну міста Києва.

Як повідомив суду позивач та не спростовувалось відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції, Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією було прийняте розпорядження №80 від 09.02.2011 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція».

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 «Про внесення змін до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року №80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція»» внесено зміни до розпорядження №80 від 09.02.2011, зокрема, у назві розпорядження слова «Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» замінено словами «комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», розділ І «Будівлі і споруди» додатку до розпорядження викладено у новій редакції згідно з додатком 1 (том 1, а.с. 108-109).

Зміст вказаного розпорядження розміщений також на офіційному веб-сайті Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за посиланням https://shev.kyivcity.gov.ua/files/2019/10/29/801.pdf та є загальнодоступним для ознайомлення.

Так, у додатку 1 до розпорядження від 30.12.2016 №801 міститься Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва».

Житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В значиться у додатку 1 до розпорядження від 30.12.2016 №801 за порядковим номером 1086 (загальна площа 8 185,30 кв.м., нежилих приміщень 83,10 м.кв.).

Також у матеріалах справи міститься лист відповідача від 10.11.2022 №45-1787 (том 1, а.с. 178-181), яким КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» сама підтверджує, що об`єкт по вул. Академіка Туполєва, 20-В у місті Києві (пункт 47 додатку №1) закріплено за ним на праві господарського відання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Зі змісту наведеного вбачається, що на баланс відповідачу переданий весь будинок за адресою м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В.

У статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наведено визначення таких термінів: багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2.53 Державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» розділу «Нежитлові поверхи (приміщення)» нежитлові приміщення - це приміщення громадського призначення, крім приміщень громадського призначення гуртожитків і житлових будинків для осіб похилого віку та сімей з інвалідами, повинні мати входи та евакуаційні виходи, ізольовані від житлової частини будинку.

Належність приміщень багатоквартирного будинку визначено у технічному паспорті на певний будинок, який є документом, що містить відомості щодо проведеної технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, зокрема інформацію про його місцезнаходження (адресу), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо.

Так, із наданого позивачем додатку 1 до розпорядження від 30.12.2016 №801, про яке вказано вище, вбачається, що на балансі відповідача за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, знаходиться нежитлове приміщення, площею 83,10 м.кв.

Водночас, у матеріалах справи наявний лист КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» від 02.02.2023 №45-259, у якому відповідач повідомляє, що до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації віднесено нежитлові приміщення загальною площею 83,1 кв.м. за адресою вул. Академіка Туполєва, 20-В у місті Києві. При цьому, при проведенні технічної інвентаризації нежитлових приміщень житлового будинку за адресою вул. Академіка Туполєва, 20-В у місті Києві встановлено, що площа нежитлових приміщень комунальної власності у будинку становить 73,8 кв.м. (відповідний план нежитлових приміщень, вбудованих в житловий будинок, додано до листа). Інші нежитлові приміщення комунальної власності у вищезазначеному будинку відсутні.

Отже, на балансі відповідача за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, відсутнє нежитлове приміщення площею 42,80 кв.м.

Позивачем, у свою чергу, не надано доказів фактичної наявності у будинку адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В нежитлового приміщення площею саме 42,80 кв.м., не зазначено ані призначення такого приміщення, ані його розташування.

У свою чергу із наданого до листа від 02.02.2023 №45-259 відповідачем плану інвентаризації вбачається, що нежитлове приміщення у будинку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В є цілісним об`єктом. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного судом критично оцінюються доводи позивача про те, що площа спірного приміщення 42,80 кв.м. охоплюється переданою на баланс відповідача загальною площею нежитлових приміщень у вказаному житловому будинку 83,10 кв.м.

При цьому, у будь-якому випадку, навіть якщо припустити, що площа 42,80 кв.м. охоплюється площею 83,10 кв.м., то позивач не вказує, якою саме є опалювальна площа приміщення, в яке здійснюється теплопостачання, що є обов`язковою складовою для розрахунку кількості та вартості спожитої теплової енергії.

Окрім наведеного, колегією суддів встановлено, що на підтвердження своїх позовних вимог (обсягу та вартості спожитої за його твердженнями відповідачем теплової енергії за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В, о/р 720175-02) позивачем до позовної заяви додані документи (довідки про нарахування за теплову енергію, рахунки-фактури, акти приймання-передавання товарної продукції, облікові картки, акти звіряння розрахунків, корінці нарядів на включення та відключення будинку, акт прийняття теплового вузла обліку, акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, зведені відомості, розрахунок основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, договір на постачання теплової енергії від 25.01.2021 №330966-09, лист про укладення договору від 17.01.2021 №30/5/3/1245), які стосуються теплопостачання до об`єкта за зовсім іншою адресою - вул. Тургенєвська, 48/13 (о/р 330966-09), ніж вказана позивачем у позові (вул. Академіка Туполєва, 20-В).

Жодних інших доказів на підтвердження обсягу та вартості спожитої відповідачем теплової енергії саме за спірною адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 20-В матеріали справи не містять.

Отже, доводи позивача про те, що відповідач є споживачем його послуг з постачання теплової енергії у спірному приміщенні є недоведеними жодними належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, взявши до уваги вказані докази як такі, що належним чином підтверджують факт споживання відповідачем теплової енергії. При цьому, як уже вказано судом апеляційної інстанції вище, по тексту рішення суд досліджував питання постачання взагалі до об`єкту за адресою вул. Тургенєвська, 20-В, а не до об`єкту по вул. Академіка Туполєва, 20-В, при цьому приймаючи до уваги докази, що стосуються об`єкту за адресою - вул. Тургенєвська, 48/13.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про те, що вимога КП «Київтеплоенерго» про стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованості у загальному розмірі 20 541,52 грн задоволенню не підлягає. Вимоги про стягнення 2 760,99 грн інфляційних втрат та 1 086,59 грн 3% річних є похідними від вимог про стягнення основного боргу, а тому також задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на встановлене вище, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи через неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 скасуванню, з постановленням нового рішення відмову в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі №910/5524/22 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код: 40538421) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» (04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 1; ідентифікаційний код 34966254) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/5524/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка