ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. Справа №921/287/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Костерева О.А.

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Октая Селіма від 10.05.2023

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2023 (повний текст ухвали складено 01.05.23, суддя Бурда Н.М) про передачу на розгляд іншого суду справи № 921/287/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ», с.Фонтанка, Лиманський район, Одеська область (багатофункціональний торгівельно-виставково-офісний комплекс "РІВ`ЄРА")

до відповідача Фізичної особи підприємця Октая Селіма, АДРЕСА_1

про стягнення 681 875,37 грн заборгованості

за участю представників:

від позивача - не з`явились

від відповідача - Скиба В.М. (в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду)

25 квітня 2023 Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" (с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська область) звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця (далі ФОП) Октай Селім (АДРЕСА_1) 484467,39 грн основного боргу за договором оренди від 29.08.2019, 57849,42 грн пені, 123469,42 грн інфляційних втрат та 16089,14 грн трьох процентів річних.

Встановивши, що спір у даній справі стосується стягнення заборгованості з орендної плати за користування орендованими приміщеннями - торгівельною площею у розмірі 217 кв.м у торгівельно-виставково-офісному комплексі «Рів`єра» (об`єкт №103), яке є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та розташоване за адресою с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, місцевий господарський суд дійшов висновку, що дана справа належить до виключної підсудності Господарського суду Одеської області (за місцезнаходженням нерухомого майна), про що 01.05.2023 постановив відповідну ухвалу.

ФОП Октай Селім не погодився з вказаною ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2023 та вважає висновок місцевого господарського суду щодо виключної підсудності даного спору хибним, оскільки за змістом позовної заяви вимога про стягнення заборгованості з орендної плати включала в себе заборгованість з операційних послуг та внесків на рекламу. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за маркетинг (рекламу) та комунальні послуги не пов`язані з нерухомим майном, відтак, враховуючи приписи ч. 15 ст. 30 ГПК України, даний спір має розглядатися за місцезнаходженням відповідача. З огляду на наведене, на переконання скаржника, суд першої інстанції не правильно застосував норми права, визначивши виключну підсудність до всіх вимог на всю суму заборгованості, та безпідставно направив справу за підсудністю в інший суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 справу за № 921/287/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючої судді Орищин Г.В., суддів Галушко Н.А. та Желіка М.Б.

Процесуальний хід розгляду даної справи відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотанням скаржника, розгляд справи відбувається в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В дане судове засідання на зв`язок із судом вийшов представник скаржника, який підтримав доводи апеляційної скарги; позивач участі уповноваженого представника не забезпечив, вимоги ухвали суду в частині надання відзиву на апеляційну скаргу не виконав, причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на поштову та електронну адреси, вказані у позовній заяві та апеляційній скарзі. Разом з тим, ухвали Західного апеляційного господарського суду у справі № 921/287/23 були своєчасно оприлюдненні в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з текстом яких можна безперешкодно ознайомитись.

З огляду на строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановлений ст. 273 ГПК України, та вжиття судом апеляційної інстанції усіх заходів для своєчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду з огляду на таке:

Судоустрій в Україні, за приписами ст. 125 Конституції України, будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За загальним правилом, відповідно до ст.27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, приписи статті 30 ГПК України передбачають правила виключної територіальної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, закріплені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Приписами ч. 3 ст.30 ГПК України унормовано, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Зі змісту позовної заяви та викладених у ній обставин вбачається, предметом позову є вимога щодо стягнення заборгованості за договором оренди від 29.08.2019, а також пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору.

Як зазначено в пунктах 2-3 преамбули до договору оренди, укладеного 29.08.2019 між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» (як орендодавцем) та відповідачем - ФОП Октай Селім (орендар), орендодавець володіє на праві власності торгівельно-виставково-офісним комплексом «Рів`єра», що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.07.2009 року (бланк серії САС №453958), виданим 20 липня 2009 року Виконавчим комітетом Фонтанської сільської Ради Комінтернівського району Одеської області на підставі рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської Ради Комінтернівського району Одеської області від 17.07.2009 року за № 69, який збудований орендодавцем та має загальну площу 81074,4 кв. м, його місцезнаходження: Одеська область, Лиманський район, сільська рада Фонтанська, комплекс будівель та споруд №1, який описаний в додатку 1 до цього договору.

З метою здійснення орендарем діяльності з роздрібної торгівлі, відповідно до п.1.1 договору орендодавець передав орендарю в користування за плату на певний строк, а орендар прийняв у користування за плату на певний строк орендовані приміщення у торгівельній галереї, яка є частиною Торгівельного центру на умовах цього договору, включно з додатками до нього, які є невід`ємною частиною цього договору.

В п.1.2 договору зазначено, що площа (площі), позначені жовтим кольором на плані орендованих приміщень у додатку 1 до цього договору, є торгівельною площею в межах торгівельної галереї. Така площа передана в оренду орендарю згідно з договором: об`єкт №103, торгівельна площа у розмірі 217 кв. м.

Зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору (копію якого долучено до позовної заяви), а також викладені у позові обставини, свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування нерухомим майном (його частиною) торгівельною площею у торгівельно-виставково-офісному комплексі «Рів`єра», що розташований за адресою: с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська область. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Згідно з ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Великою Палатою Верховного Суду при цьому зазначено, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

З врахуванням вказаних правових позицій та зважаючи на те, що спір у даній справі стосується стягнення заборгованості з орендної плати за користування орендованими приміщеннями - торгівельною площею у розмірі 217 кв.м у торгівельно-виставково-офісному комплексі «Рів`єра» (об`єкт №103), яке є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та розташоване за адресою с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дана справа належить до виключної підсудності Господарського суду Одеської області (за місцезнаходженням нерухомого майна).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги зазначене вище, місцевий господарський суд правильно застосував норму процесуального закону про територіальну юрисдикцію (підсудність), оскільки справа підлягає розгляду Господарським судом Одеської області, а аргументи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2023 про передачу справи № 921/287/23 на розгляд іншого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Октая Селіма - без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.06.2023.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік