ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" червня 2023 р. Справа № 924/5/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" м. Вінниця

до фізичної особи - підприємця Ковбасюка Олександра Васильовича Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський

про стягнення 194413,54 грн та визнання недійсним правочину

Представники сторін:

від позивача: Шевчук В.В.

від відповідача: Куркевич О.В.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" звернулось до суду з позовом до фізичної особи - підприємця Ковбасюка Олександра Васильовича Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський про стягнення загалом 194413,54 грн. заборгованості, з яких 150000 грн. як безпідставно перерахованих коштів, 39716,28 грн. інфляційних, 4697,26 грн. 3% річних.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує, що згідно платіжного доручення № 2116 від 15.12.21 з рахунку позивача здійснено перерахування на рахунок відповідача 150000 грн. за призначенням платежу - „оплата послуг". Однак, жодних правових підстав для такого перерахування (договорів, актів наданих послуг тощо), як і доказів надання послуг не має. Оплата, яка є предметом спору суперечить статуту товариства позивача згідно якого повноваження директора на вчинення угод на суму понад 50000 грн., без рішення загальних зборів обмежені.

Отже, відповідно ст. ст. 1212, 1213 ЦКУ перераховані гроші підлягають поверненню. Стягнення інфляційних та річних заявлено з посиланням на ст. 625 ЦКУ.

Крім того, позивач просить визнати недійсним правочин, оформлений договором від 01.08.21 № 01/08/01-11 про надання послуг з комп`ютерного програмування та додатком № 1 до цього договору, укладеного між ФОП Ковбасюком О.В. та ТОВ „Фаворит Авто Вінниця", в особі генерального директора ОСОБА_2

Щодо цієї зміни премету позову, суд констатує, що норми ч. 3 ст. 184 ГПК України та ч. 3 ст. 237 ГПК України передбачають можливість позивача подати заяву про визнання недійсним правочину, пов`язаного з предметом спору, а тому заява прийнята до розгляду. При цьому, враховується, що правочин, який просить визнати недійсним позивач пов`язаний з предметом спору, оскільки саме на наявність такого договору посилається відповідач, обгрунтовуючи правомірність підстав для перерахування спірної суми.

Наразі обгрунтовуючи відповідну заяву, позивач зазначає, що про наявність договору, який він просить визнати недійсним, позивач дізнався лише з відзиву. На думку позивача, даний договір є фіктивним та укладеним з сторони позивача представником з перевищенням своїх повноважень. Так вказано, що:

- За статутом позивача генеральний директор не має права без попередньої письмової згоди Загальних зборів учасників укладати правочини, сума внеску при виконанні яких чи сума яких перевищує 50 000 грн. Отже, підписавши спірний договір, який передбачав суму, вищу за 50 000 грн., без згоди Загальних зборів ( ОСОБА_1 , що володіє 100% статутного капіталу), генеральний директор (ОСОБА_2.) діяв поза межами своїх повноважень. При цьому, не було і подальшого схвалення такого договору ОСОБА_1.

На думку позивача, вказані вище обставини свідчать про зловмисну домовленість відповідача з генеральним директором товариства позивача про укладення договору, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним наслідків, а мав на меті виведення коштів з власності товариства без наявності на те належних підстав. На підставі ст. 232 ЦК України такий договір підлягає визнанню недійсним.

- Подані відповідачем первинні документи на підтвердження надання послуг за спірним договором не підтверджують їх реальне вчинення. Ці документи не розкривають змісту послуги, яка надається, відсутня її чітка деталізація, не зрозуміло який корисний ефект отримує позивач. Якщо фактичне здійснення господарської операції відсутнє, оформлені документи відносно такої операції не можуть вважатися первинними бухгалтерськими документами. Надані відповідачем докази, не є бухгалтерськими документами, оскільки не містять всіх обов`язкових реквізитів, однак містять суттєві недоліки. Вони не відповідають критерію достовірності та не засвідчують реальних обставин.

- Правові наслідки в вигляді виникнення права на оплату наданих послуг настають лише в разі реального вчинення господарської операції. Якщо така операція фактично не проводилась, то первинні документи, складені платником податків та його контрагентом на підтвердження вказаної операції не відповідають дійсності і свідчать про відсутність в сторін волевиявлення на укладення відповідного правочину.

- Придбані послуги, які за словами відповідача надані позивачу, не є такими, що належать до господарської діяльності товариства і не спричинили реальної зміни майнового стану товариства, а тому, неможливо встановити зв`язок отриманих послуг з прибутком.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у письмовому відзиві проти позову заперечують, відмічають наступне.

Відомості позивача про безпідставність здійсненого перерахування коштів є необґрунтованими. Зазначені в платіжному дорученні на перерахування заявлених до стягнення грошей послуги надані відповідачем за договором про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.21, додатку №1 до договору, укладеними між позивачем та відповідачем. За результатами виконання наведеного договору сторони підписали акт прийому-передачі послуг, де зазначено, що виконавець з 01.08.21 по 31.08.21 надав замовнику послуги за вищевказаним договором, а замовник прийняв ці послуги. Вказано, що жодних претензій по якості, повноті та обсягах щодо виконаних робіт в замовника немає. Договір та акт засвідчені підписом повноважного на той час генерального директора ТОВ ОСОБА_2 та печаткою відповідача.

Тому, у дійсності наявні всі матеріали/докази того, що перерахування грошей здійснено за наявності правових підстав для такого перерахування.

Також, факт надання послуг відповідачем підтверджується нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_2 , колишнього директора підприємства відповідача, який засвідчив факт надання послуг у 2021 році.

Відповідач відобразив в своїй фінансовій звітності доходи за відповідний період, у тому числі гроші, що надійшли від позивача, за які сплачені податки. Так само, і позивач відобразив у своїй звітності витрати на послуги відповідача. Відповідні податкові документи також підтверджують здійснення господарської операції - надання послуг.

Отже, враховуючи наявність між сторонами договірних відносин щодо перерахування спірної суми, застосування умов ст. ст. 1212, 1213 ЦК України є необґрунтованим.

Вимоги про стягнення інфляційних і річних також безпідставні, оскільки: відсутній будь-який борг за проведеним платежем на 150000 грн.; у відносинах між сторонами відсутні підстави для застосування умов ст. ст. 1212, 1213 ЦК Укрїни; відсутні підстави для повернення коштів, перерахованих за отримані послуги.

Висновки представника позивача про те, що подані відповідачем первинні документи на підтвердження позовних вимог не підтверджують реальне проведення господарської операції не відповідають дійсності, оскільки: договір від 01.08.21 є дійсним та виконаним в повному обсязі. В судовому порядку недійсним не визнавався; надані відповідачем матеріали підтверджують проведення господарської операції, жодних доказів на спростування вказаного позивач не додав; подані відповідачем матеріали повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції, підтверджують мету операції - отримання позивачем послуг; господарська операція відображена в бухгалтерській і податковій звітності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, акцентуючи увагу, зокрема на тому, що правочин укладено з перевищенням повноважень генерального директора товариства.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно зі статутом товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" (затвердженим рішенням учасника № 07/05/19 від 07.05.2019) товариство є суб`єктом господарювання, що діє на принципах самоокупності (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.4 статуту учасником товариства є фізична особа - резидент ОСОБА_1 .

За умовами п. 8.1 статуту статутний капітал товариства становить 1000,00 грн і сформований повністю. Вклад учасників та їх частки у статутному капіталі становлять: частка ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" - 1000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу товариства.

Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Вищим органом товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства та/або призначених ними представників. Учасники товариства мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі (п. 7.1 статуту).

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства відноситься вирішення питань, зокрема: внесення змін до статуту товариства, обрання директора товариства або членів колегіального виконавчого органу, визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства, прийняття інших рішень, віднесених законодавством України до компетенції загальних зборів учасників (п. 7.18 статуту).

У товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника (п. 7.23 статуту).

Згідно з п. 7.24 статуту у товаристві створюється виконавчий орган - дирекція на чолі з генеральним директором, який здійснює управління поточною діяльністю товариства.

До компетенції директора належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів (п. 7.25 статуту).

У п. 7.26.1 статуту зазначено, що генеральний директор, керівники структурних підрозділів, філій, представництв, інші посадові особи товариства не мають права без попередньої письмової згоди загальних зборів учасників товариства здійснювати дії, зокрема: укладати правочини - угоди (договори), сума внеску (витрат) товариства при виконанні яких або загальна сума (ціна) договору перевищує 50000 гривень.

Генеральний директор підзвітний загальним зборам учасників та організовує виконання їхніх рішень. Генеральний директор не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства (п. 7.27 статуту).

Відповідно до п. 7.28 статуту генеральний директор товариства діє від імені товариства в межах, встановлених законодавством України та цим статутом, а також має право діяти від імені товариства без довіреності.

Згідно з наказом від 08.07.2020 № 19/2020-к ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" з 09.07.2020 (на підставі рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом № 07/07/2020 від 07.07.2020).

01.08.2021 між фізичною особою - підприємцем Ковбасюком Олександром Васильовичем як Виконавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" в особі генерального директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, як Замовником укладено договір № 01/08/01-11 про надання послуг з комп`ютерного програмування (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого Виконавець надає Замовнику послуги на умовах, визначених у цьому договорі.

Згідно з п. 2.1 договору Виконавець надає Замовнику послуги вказані в Додатку №1 до цього Договору.

Виконавець надає Замовнику послуги в строк до 31.12.2021 (п. 2.2 договору).

Пунктом 3.1.1 договору передбачено, що Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги на умовах, визначених у цьому Договорі.

Замовник зобов`язаний своєчасно забезпечувати Виконавця всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених даним Договором, у тому числі комп`ютерною технікою (устаткуванням), документами в потрібній кількості примірників, інформацією, а також забезпечувати свою особисту присутність у необхідних випадках; зобов`язаний, у разі необхідності, видати Виконавцю (або забезпечує видачу третіми особами) довіреності на здійснення дій в межах цього Договору; документи, комп`ютерну техніку (устаткування), необхідні для надання послуг, Замовник зобов`язаний надати в строк, вказаний Виконавцем; зобов`язаний оплатити надані послуги на умовах і в порядку, визначених цим Договором; сприяє Виконавцю в наданні послуг (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 4.1 договору вартість послуг, що надаються Замовнику Виконавцем узгоджена Сторонами та зазначена в Додатку №1 до цього Договору і становить 75000,00 грн без ПДВ за 1 календарний місяць, у якому послуги фактично було надано.

До вартості послуг включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору, що можуть виникнути при наданні послуг Виконавцем (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору факт наданих послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг.

Підставою для оплати послуг наданих Виконавцем є рахунок, який надасться Замовнику разом з Актом приймання-передачі наданих послуг (п. 4.5 договору).

У п.п. 4.6, 4.7 договору сторони погодили, що Замовник оплачує надані послуги протягом 90 днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

Замовник оплачує надані послуги шляхом перерахування коштів на вказаний в реквізитах цього Договору рахунок Виконавця.

У розділах 5 та 6 договору сторони врегулювали питання відповідальності та вирішення спорів.

Пунктами 7.1, 7.2 договору визначено, що договір набирає юридичної сили з моменту підписання його Сторонами. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2021, але не раніше ніж до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Після закінчення строку дії Договору він пролонгації не підлягає (п. 7.3 договору).

У п. 8.1 договору зазначено, що всі додатки та додаткові угоди до Договору підписуються сторонами Договору та є його невід`ємною частиною.

До договору сторонами складено Додаток №1 від 01.08.2021, у якому сторони погодили перелік послуг, які надаються Виконавцем:

Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та виконання системного програмного забезпечення,

розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення системного програмного забезпечення,

розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення прикладних програм,

розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та ведення баз даних,

розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення баз даних,

розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та впровадження веб-сайтів,

розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення веб-сайтів, настроювання програмного забезпечення, тобто модифікацію та конфігурацію існуючих додатків, таким чином, щоб воно функціонувало в рамках інформаційної системи клієнта,

проектування, розроблення і впровадження мережі клієнта, такої як внутрішньо-корпоративна мережа, екстра-мережа і віртуальні частки мережі, послуги з проектування і розроблення засобів безпеки мережі, тобто проектування, розроблення і впровадження програмного забезпечення, апаратного устаткування і процедур для контролю доступу до даних і програм, і для надання можливості безпечного обміну інформацією у мережі.

Згідно з актами приймання - передачі наданих послуг від 31.08.2021 та від 30.09.2021 Виконавець з 01 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року та з 01.09.2021 по 30.09.2021 надав Замовнику послуги відповідно до Договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року, а Замовник прийняв надані послуги (п. 1 акту). Вартість послуг за період, вказаний в п. 1 цих Актів, становить 150000,00 грн, що складається з послуг, вказаних в Додатку №1 до Договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року.

В актах зазначено, що жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Замовник до Виконавця не має.

Відповідачем виставлено позивачу рахунки від 31.08.2021 № 31/08-1 та від 30.09.2021 № 30/09-1 на оплату послуг: розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та виконання системного програмного забезпечення, розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення системного програмного забезпечення, розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення прикладних програм, розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та ведення баз даних, розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення баз даних, розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та впровадження веб-сайтів, розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення веб-сайтів, настроювання програмного забезпечення, тобто модифікацію та конфігурацію існуючих додатків, таким чином, щоб воно функціонувало в рамках інформаційної системи клієнта, проектування, розроблення і впровадження мережі клієнта, такої як внутрішньо-корпоративна мережа, екстра-мережа і віртуальні частки мережі, послуги з проектування і розроблення засобів безпеки мережі, тобто проектування, розроблення і впровадження програмного забезпечення, апаратного устаткування і процедур для контролю доступу до даних і програм, і для надання можливості безпечного обміну інформацією у мережі на загальну суму 150000,00 грн.

Позивачем на підставі вищезазначеного рахунку сплачено відповідачу кошти в сумі 150000,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 2116 від 15.12.2021.

Наказом від 11.08.2022 №1108/1/-К ОСОБА_2 звільнено з посади генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" з 11.08.2022 за угодою сторін (на підставі рішення учасника товариства від 11.08.2022 № 1/2022).

У матеріали справи надано копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця Ковбасюка О.В. за 2021 рік; податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" за 4 квартал 2021 року, в якому відображено дохід в сумі 150000,00 грн на користь фізичної особи з податковим номером відповідача (п.54); фінансового звіту ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" за перше півріччя 2021 року; фінансової звітності ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" за 2020 рік.

Також у матеріали справи надано заяву ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О. 30.01.2023 за №77, в якій зазначено, що ОСОБА_2. перебував на посаді генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця" в період з 09.07.2020 по 11.08.2022. Повідомлено, що ФОП Ковбасюком О.С. були надані ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" послуги згідно договору про надання послуг з комп`ютерного програмування №01/08/01-11 від 01.08.2021 в період з 01.08.2019 по 30.09.2021, про що були складені акти приймання-передачі наданих послуг від 31.08.2021 та від 30.09.2021. За вказані послуги ТОВ "Фаворит Авто Вінниця" було проведено розрахунок з фізичною особою-підприємцем Ковбасюком Олександром Сергійовичем на підставі рахунків № 31/08-1 від 31.08.2021 та № 30/09-1 від 30.09.2021 в сумі 150000 грн.

У відповідності до наказу № 19/2020-к від 08.07.2020 приступив до виконання обов`язків генерального директора підприємства позивача з 09.07.2020 ОСОБА_2.

Згідно договору від 01.08.21 про надання послуг з комп`ютерного програмування за № 01/08/01-11, сторонами якого вказано ФОП Ковбасюка О.В. (виконавець) та ТОВ „Фаворит Авто Вінниця" (замовник) замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати замовнику послуги вказані у додатку 1 до договору, в обсязі і на умовах, передбачених договором. Замовник зобов`язаний оплатити надані послуги на умовах та у порядку, визначених договором.

Договір містить підписи сторін та печатку позивача.

Додаток 1 до договору обумовлює прейскурант за надані послуги: 75 000 грн. на місяць.

31.08.21 сторони вищевказаного договору підписали акт прийому-передачі наданих послуг (скріплений печаткою позивача) де вказано - виконавець з 01.08.21 по 31.08.21 надав замовнику послуги відповідно до договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021, а замовник прийняв надані послуги. Вартість послуг становить 75 000 грн., що складається з послуг, вказаних у додатку 1 до договору.

30.09.21 сторони вищевказаного договору підписали акт прийому-передачі наданих послуг (скріплений печаткою позивача) де вказано - виконавець з 01.09.21 по 30.09.21 надав замовнику послуги відповідно до договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021, а замовник прийняв надані послуги. Вартість послуг становить 75000,00 грн., що складається з послуг, вказаних у додатку 1 до договору.

31.08.2021, 30.09.2021, відповідач виставив рахунки для позивача за надані послуги.

З платіжної інструкції від 15.12.21 № 2116 вбачається, що платник - ТОВ „Фаворит Авто Вінниця" сплатив отримувачу - ФОП Ковбасюку О.В. загалом 150000 грн. за призначенням платежу - оплата за послуги згідно рахунку № 31.

У відповідності до рішення № 1/2022 від 11.08.2022 учасника (власника 100% частки у статутному капіталі) ТОВ «Фаворит авто Вінниця» припинено повноваження та звільнено з посади Генерального директораТОВ «Фаворит Авто Вінниця» ОСОБА_2 в порядку, передбаченому чинним законодавством з 11.08.2022 та позбавлено його права підпису без довіреності.

В силу наказу від 11.08.2022 № 1108/1/-К генерального директора ОСОБА_2 звільнено з посади.

Рішенням від 11.08.22 номер 1/2022 ОСОБА_1 , що є власником 100% статутного капіталу ТОВ „Фаворит авто Вінниця" призначила себе генеральним директором товариства.

Також подано: витяг з ЄДРПОУ, копію статуту ТОВ „Фаворит Авто Вінниця". Повідомлено, що ФОП Ковбасюком О.В. надані ТОВ „Фаворит Авто Вінниця" послуги за договором про надання послуг з комп`ютерного програмування від 01.08.21 за номером 01/08/01-11, про що складені акти прийому-передачі. За вказані послуги ТОВ „Фаворит Авто Вінниця" проведено розрахунок з відповідачем в сумі 150 000 грн.; податкова декларація платника єдиного податку - платник ФОП Ковбасюка О.В; про доставку декларації до ДПС, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і сум утриманого податку по позивачу та квитанція j 0500106 щодо доставки розрахунку ДПС; виписку ЄДРПОУ номер 9 щодо позивача.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 ЦК України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний) правочин.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Визнання правочину недійсним п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено як один із способів захисту цивільних прав та інтересу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, необхідно встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17).

Щодо перевищення повноважень.

01 серпня 2021 року між ФОП Ковбасюк Олександр Васильович та ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» було укладено Договір № 01/08/01-11 про надання послуг з комп`ютерного програмування від 01.08.2021 (далі - Договір), Додаток №1 до цього ж Договору.

Зокрема, пунктом 1.1. вказаного Договору Замовних (ТОВ «Фаворит Авто Вінниця») доручає, а Виконавець (ФОП Ковбасюк О.В.) зобов`язується надати Замовнику послуги вказані в Додатку №1 до цього Договору, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Додатком №1 до Договору визначено перелік послуг, що були надані за Договором, зокрема:

1. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та виконання системного програмного забезпечення

2. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення системного забезпечення.

3. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення прикладних програм.

4. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та ведення баз даних.

5. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення баз даних.

6. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для створення та

впровадження веб-сайтів.

7. Розроблення структури та змісту системи команд, необхідних для відновлення веб-сайтів.

8. Настроювання програмного забезпечення, тобто модифікацію та конфігурацію існуючих додатків, таким чином, щоб воно функціонувало в рамках інформаційної системи клієнта.

9. Проектування, розроблення і впровадження мережі клієнта, такої як внутрішньо-корпоративна мережа і віртуальні частки мережі.

10. Послуги з проектування і розроблення засобів безпеки мережі, тобто проектування, розроблення і впровадження програмного забезпечення, апаратного устаткування і процедур для контролю доступу до даних і програми для надання можливості безпечного обміну інформацією у

мережі.

Визначено, що вартість вказаних послуг за один календарний місяць складає 75 000 грн.

За результатами наданих по вказаному Договору послуг було складено Акт приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2021 року в пункті 1 якого вказано, що Виконавець з 01 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року надав Замовнику послуги відповідно до Договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року, а Замовник прийняв надані послуги; Акт приймання-передачі наданих послуг від 30 вересня 2021 року в пункті 1 якого вказано, що Виконавець з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року надав Замовнику послуги відповідно до Договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року, а Замовник прийняв надані послуги; Пунктами 2-3 Актів від 31 серпня 2021 року та від 30 вересня 2021 року визначено, що вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього Акту, становить 75 000 грн. 00 коп. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.), що складається з послуг, вказаних в Додатку № 1 до Договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Замовник до Виконавця не має. В пункті 4 вказаних Актів зазначено, що Акт підписано у двох примірниках українською мовою, по одному примірнику - для кожної Сторони. Обидва примірники мають однакову юридичну силу.

Пунктом 7.9. Договору визначено, що Цей Договір складено українською мовою в двох екземплярах однакової юридичної сили, по одному для кожної Сторони.

Зазначені документи (Договір та Акти) скріплені підписом генерального директора (на той час ОСОБА_2) та печаткою ТОВ «Фаворит Авто Вінниця».

Вказане свідчить, що у Позивача наявний його примірник Договору та Актів приймання-передачі наданих послуг, а твердження, що «будь-які документи, що підтверджують реальність отримання таких послуг, та підставу для їх перерахування (договори надання послуг, акти та звіти про виконання і т.п.) у Товариства відсутні» не відповідає дійсності.

Таким чином, у Сторін спору наявні документи, що підтверджують реальність здійснення операції по перерахунку коштів 15.12.2021 року в сумі 150 000 грн.

Відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем 25.08.2021 року. Серед видів діяльності згідно КВЕД - 62.01 комп`ютерне програмування.

Крім вказаного, факт надання послуг підтверджується нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_2, колишнього директора ТОВ «Фаворит Авто Вінниця», який засвідчує факт надання відповідних послуг в 2021 році.

Порядок вчинення та укладання правочинів щодо надання послуг регулюється главою 63 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903ЦК України).

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Процес надання послуг є господарською операцією. У зв`язку з чим, на суб`єктів підприємницької діяльності поширюється обов`язок вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність до уповноважених осіб, що у свою чергу є фактичним обґрунтуванням надання виконавцем відповідних послуг замовнику.

Усі господарські операції, у тому числі і надання послуг, відображаються в бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування.

Так, за ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі -Закон) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. До таких документів слід віднести, зокрема, акт про надання послуг, акт виконання робіт.

Первинні документи є підтвердженням вчинення певної господарської операції - надання послуги.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За ст. 1 Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

ФОП Ковбасюком О.В. було відображено у фінансовій звітності доходи за IV квартал 2021 року (період отримання доходу для платника єдиного податку III групи), в тому числі кошти, що надійшли від ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» 15.12.2021 року (копія декларацій додана до відзиву) та сплачено податки в повному обсязі за вказаний період.

Також, ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» було відображено у фінансовій звітності витрати, а також кошти, що були отримані фізичною особою-підприємцем Ковбасюком О.В., що підтверджується Податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Додаток 4 ДФ):

- за 3 місяць 4 кварталу 2021 року, де на 2 аркуші за РНОКПП НОМЕР_1 відображено відомості про сплату Ковбасюку О.В. 150 000 грн. доходу в IV кварталі 2021 року.

Обидві сторони господарської операції з надання послуг належним чином відобразили це у своїй фінансовій звітності.

Всі наведені обставини та докази повністю спростовують твердження Позивача про відсутність підтвердження фактичного надання послуг за Договором про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01 серпня 2021 року, Додатком №1 до цього ж Договору та Актами приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2021 року, від 30 вересня 2021 року.

З аналізу положень ст. ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України вбачається, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю. При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

У частині другій статті 65 Господарського кодексу України закріплено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 915/1153/20).

Відповідно до частини другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Як зазначив Верховний Суд, зокрема у постанові від 11.12.2018р. у справі № 910/22627/17, питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу юридичної особи та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом юридичної особи протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження №б1-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті З ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Щодо наявності обмежень у генерального директора ОСОБА_2

Частиною 2 ст.44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного правочину) визначено, що рішення про наданні згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників.

Згідно наявної інформації у Відповідача, вартість послуг, що були надані ФОП Ковбасюк О.В. ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» не перевищувала 50% вартості чистих активів відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності.

Згідно зп.4 П(С)БО 19 чисті активи - активи підприємства за вирахуванням його зобов`язань.

Згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» активи як ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому (ст. 1 Закону).

А зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди (ст. 1 Закону).

Тобто, з економічної точки зору чисті активи втілюють в себе вартість майна товариства, вільного від боргових зобов`язань.

Позабалансові активи і зобов`язання при розрахунку чистих активів не враховуються.

Базовий розрахунок чистих активів на основі балансу підприємства має такий вигляд:

ЧИСТІ АКТИВИ = АКТИВИ (Необоротні активи + Оборотні активи + Необоротні активи, утримувані для продажу, та групи вибуття) - ЗОБОВ`ЯЗАННЯ (Довгострокові зобов`язання і забезпечення + Поточні зобов`язання і забезпечення + Зобов`язання, пов`язані з необоротними активами, утримуваними для продажу, та групами вибуття).

Чисті активи дорівнюють розділу І «Власний капітал» балансу.

Фінансова звітність ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» за І півріччя 2021 року (період, що передує укладенню Договору), в Розділі «Власний капітал» свідчить, що станом на 30.06.2019 року вартість чистих активів складала 3 777 100 грн. Відповідно 50% вартості чистих активів ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» складало 1 888 550 грн., що не могло та не перевищувало вартість послуг за Договором.

Таким чином, генеральним директором та представником ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» не порушено вимогу закону щодо вчинення значних правочинів.

Відповідно до положень статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Постановою Касаційного господарського суду по справі № 924/658/20 від 22.02.2022 року визначено наступне.

Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Тобто законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі N 910/18812/17, від 08.07.2019 у справі N 910/19776/17.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину (частина друга статті 241 ЦК України). Отже, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і таке інше).

Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постановах від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17, від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 16.02.2023 року №910/2958/20.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги фактичні обставини справи, а саме підписання сторонами Договору, актів приймання-передачі наданих послуг, оплати послуг відбулося здійснення подальшого схвалення такого правочину ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» та ФОП Ковбасюк О.В.

Таким чином, наявні всі підстави стверджувати, що ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» схвалило правочин - Договір та Додаток №1 до цього Договору.

Наведені обставини та докази повністю спростовують твердження Позивача про відсутність підтвердження фактичного надання послуг за Договором про надання послуг з комп`ютерного програмування №01/08/01-10 від 01 серпня 2021 року, Додатком №1 до цього ж Договору та Актів приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2021 року та від 30 вересня 2021 року.

Однією із підстав недійсності оспореного правочину позивач зазначає наявність зловмисної домовленості сторін правочину.

Так, відповідно до частини першої статті 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.

Суд зауважує, що необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою відповідно до статті 232 ЦК України є: 1) наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і другої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди; 2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; 3) дії представника здійснюються в межах наданих йому повноважень.

Таким чином, для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення у діях представника наступного складу цивільного правопорушення: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною, спрямованої на настання негативних наслідків і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя, така домовленість має бути зловмисною і спрямована проти інтересів довірителя. При цьому немає значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Для задоволення позовних вимог за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Таким чином має бути доведена і домовленість з боку іншої сторони правочину.

Критерій "зловмисності" не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в ухвалі від 28 травня 2009 року по справі №6-6639вов09 та Верховним Судом в постановах від 07 серпня 2019 року в справі №753/7290/17 (провадження №61-11158св19) та від 02.10.2019 у справі №541/2700/16-ц (провадження №61-46787св18).

Суд звертає увагу на те, що однією із ознак правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою відповідно до статті 232 ЦК України, є дії представника, які здійснюються в межах наданих йому повноважень. Тому, враховуючи викладений вище висновок суду про вчинення представником позивача оспореного правочину із перевищенням повноважень, виключається можливість застосування до спірних правовідносин передбаченої ст. 232 ЦК України підстави для визнання правочину недійсним.

Тим не менш, слід зауважити, що посилаючись на наявність зловмисної домовленості між сторонами правочину, позивачем не обгрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами обставин щодо наявності умисного зговору між представником позивача та відповідачем з метою отримання власної або обопільної вигоди, а саме: що представник за оспорюваним правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діяв при цьому у власних інтересах, або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє.

Доводи позивача про завищення вартості наданих послуг, приховування детальних документів про виконання послуг від позивача, відсутність реальних змін майнового стану позивача та неможливість встановити зв`язок отриманих послуг та прибутку, виведення грошових коштів з власності позивача з метою збагачення відповідача і, можливо, представника позивача без надання належних та допустимих доказів у їх підтвердження носять характер припущень та не можуть бути покладені в основу висновків суду.

Щодо ознак фіктивності правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. При цьому, згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" для визнання правочнну фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Відповідачем додані докази проведення ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» платежу на корить ФОП Ковбасюк В.О., що є доказом передачі майна на виконання умов укладеного Договору.

Посилання Позивача на те, що Договір про надання послуг з комп`ютерного програмування від 01.08.2021 №01/08/01-11є фіктивним правочином не заслуговують на увагу, оскільки фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Такий правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину. Таку правову позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №903/439/18. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Тобто, укладаючи договір, його сторони не бажають виникнення, зміни, припинення цивільних прав та обов`язків, волевиявлення обох сторін такого правочину не збігається з їх внутрішньою волею. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як зазначив КГС ВС, «укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України».

Разом з тим, якщо наміру обох сторін договору не виконувати договір не встановлено, то правові підстави для визнання такого договору фіктивним відсутні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду у справі № 331/8830/15-Ц.

Сторонами був укладений Договір про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року, яким були визначені умови виникнення, зміни та припинення цивільних прав та обов`язків, волевиявлення обох сторін правочинів збігалось з їх внутрішньою волею. Сторони Договору мали намір та виконали його умови.

Послуги з комп`ютерного програмування були надані ФОП Ковбасюк О.В. відповідно до його основного виду діяльності за КВЕД. Даний вид послуг, який надається суб`єктам господарювання з метою вдосконалення внутрішніх бізнес-процесів таких суб`єктів господарювання. Відносно ж реальних змін майнового стану Товариства, ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» отримало збільшення доходу за наслідками надання таких послуг (в порівнянні з аналогічним періодом попереднього року).

Позивачем наведені необгрунтовані припущення щодо документів, що підтверджують фактичне отримання послуг, не підтверджені нормами чинного законодавства.

Також, Позивач не надає жодних доказів на підтвердження своїх припущень щодо того, яким саме вимогам закону суперечить зміст Договору про надання послуг з комп`ютерного програмування № 01/08/01-11 від 01.08.2021 року

Позивачем не додано жодних доказів на підтвердження свої припущень щодо того, що послуги не були чи не могли бути надані.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, у задоволенні позову потрібно відмовити. У задоволенні вимог про нарахування річних та інфляційних також слід відмовити, оскільки відсутнє прострочення грошового зобов`язання.

Судові витрати покладаються на позивача.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову та інші витрати, пов`язані з розглядом справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит Авто Вінниця", м. Вінниця до фізичної особи-підприємця Ковбасюка Олександра Васильовича, м. Кам`янець-Подільський про визнання недійсним правочину та стягнення 194413,54 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 21.06.2023.

Суддя І.В. Грамчук

Виготовлено у 6 примірниках:

1 - до справи,

2 - позивачу на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3,

3 - представнику позивача ОСОБА_1. на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

4 - відповідачу (32302, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул.Симона Петлюри, 3)

на ел. адресу:

5 - адвокату відповідача Куркевичу О.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )

6 - ОСОБА_2. ( АДРЕСА_1 ) реком. з повідомл. про вруч.