УХВАЛА

про повернення заяви про скасування наказу

м. Київ

27.06.2023Справа № 910/2765/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши

заяву боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіатревелсервіс Груп»

про скасування судового наказу від 27.02.2023 року

у справі № 910/2765/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поряд.Ок.Управління Нерухомістю» 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 59

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіатревелсервіс Груп» 02140, місто Київ, вулиця Руденко, будинок 6-А

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг від 10 квітня 2019 року, з урахуванням додаткової угоди від 4 січня 2021 року № 1, у розмірі 77956,52 грн. основної заборгованості, 375,10 грн. втрат від інфляції, 89,03 грн. процентів річних та судового збору в сумі 268,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поряд.Ок.Управління Нерухомістю» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіатревелсервіс Груп» заборгованості за Договором про надання послуг від 10 квітня 2019 року, з урахуванням додаткової угоди від 4 січня 2021 року № 1, у розмірі 77956,52 грн. основної заборгованості, 375,10 грн. втрат від інфляції, 89,03 грн. процентів річних та судового збору в сумі 268,40 грн.

Господарським судом міста Києва 27.02.2023 року (суддя Смирнова Ю.М.) видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповіда льністю «Укравіатре велсервіс Груп» (Україна, 02140, місто Київ, вулиця Руденко, будинок 6-А, ідентифікаційний код 31747743) на користь Товариства з обмеженою відповіда льністю «Поряд.Ок.Управління Нерухомістю`з (Україна, 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 59, ідентифікаційний код 42443871) заборгованість у розмірі 77956 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 375 (триста сімдесят п`ять) грн 10 коп., 3% річних у розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) грн. 03 коп., та судовий збір у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп.

Копію зазначеного наказу від 27.02.2023 року Господарським судом міста Києва разом із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами 03.03.2023 року було направлено на адресу боржника, як передбачено ст. 156 Господарського процесуального кодексу України.

До канцелярії Господарського суду міста Києва 19.06.2023 року від боржника - Товариства з обмеженою відповіда льністю «Укравіатре велсервіс Груп» надійшла заява б/н від 19.06.2023 року про скасування судового наказу від 27.02.2023 року у справі № 910/2765/23, в обґрунтування якої боржник посилається на безпідставність та необґрунтованість вимог стягувача, а також той факт, що заборгованість боржником не визнається.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 року у зв`язку з відпусткою судді Смирнової Ю.М. вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу, а також строків її подання встановлені приписами ст. 157 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що судовий наказ від 27.02.2023 року у справі № 910/2765/23, направлений на адресу боржника 03.03.2023 року, а саме: 02140, місто Київ, вулиця Руденко, будинок 6-А, та яка співпадає з місцезнаходженням боржника за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте була повернута відділенням поштового зв`язку 07.04.2023 року неврученою адресату за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку форми 20 від 07.04.2023 року на відповідному конверті.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України 07.04.2023 року вважається днем вручення відповідачу копії судового наказу від 27.02.2023 року та заяви стягувача з доданими до неї документами, отже, встановлений законом п`ятнадцятиденний строк на подання заяви про скасування судового наказу спливає 22.04.2023 року.

В той же час, заява про скасування судового наказу у справі №910/2765/23 подана до суду 19.06.2023 року (згідно відмітки про реєстрацію вхідної кореспонденції суду), тобто після закінчення визначених ст.ст. 157, 159 Господарського процесуального кодексу України строків.

Згідно до ч.1 ст.115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

В силу приписів ч.1,5 ст.116 цього Кодексу перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Натомість, як встановлено судом, боржником в заяві б/н від 19.06.2023 року про скасування судового наказу не викладено клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 910/2765/23, проте зазначено з посиланням на обставини не отримання копії судового наказу, що строк такого звернення боржником не пропущений та відповідне клопотання не подається.

Відтак, за твердженням боржника, має місце фактичне ознайомлення зі змістом судового наказу від 27.02.2023 року у справі №910/2765/23 лише 16.06.2023 року під час отримання його тексту з Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто поза межами визначеного строку на звернення з відповідною заявою згідно ч. 1 ст. 157 ГПК України, оскільки судовий наказ боржникові не вручений.

Однак, на переконання суду, такі обставини не замінюють собою здійснених судом у відповідності до приписів ч. 3 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України дій щодо забезпечення можливості реалізації боржником права на подачу заяви про скасування відповідного наказу шляхом направлення на вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу боржника відповідних документів, за спливом визначеного законодавством строку після чого і було направлено оригінал судового наказу №910/2765/23 стягувачу в силу відсутності заяви боржника про його скасування.

Тобто, саме по собі здійснення боржником пошуку судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та отримання тексту судового наказу тільки 16.06.2023 року вже після набрання ним законної сили не нівелює обставин відсутності поданої в межах визначених ст. 157 Господарського процесуального кодексу України строків заяви боржника про скасування судового наказу.

Додатково суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Окрім того, згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню боржника згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 року у справі 913/879/17, постанові від 21.05.2020 року у справі 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 року у справі 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/18).

Суд звертає увагу, що сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав судовий наказ для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернута до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною несвоєчасної реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, в частині надання заяви про скасування судового наказу, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

При цьому відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд додатково також вважає за необхідне зазначити про те, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань АТ "Укрпошта", навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі боржником не доведено та судом не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від належного виконання своїх процесуальних обов`язків.

Окрім цього, боржником не надано жодних доказів на підтвердження припинення діяльності товариства, переведення працівників останнього в режим дистанційної роботи та/або відсутності доступу до місця роботи за адресою місцезнаходження юридичної особи, а також пояснень/доказів щодо неможливості вчинення боржником дій з отримання кореспонденції товариства та інформації з державних реєстрів, пов`язаної з діяльністю боржника.

З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що боржником пропущено передбачений законом строк для звернення з даною заявою, при цьому за умови ненадання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з заявою про скасування судового наказу у справі № 910/2765/23 від 27.02.2023 року, підстави для поновлення такого строку відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З огляду на вказане вище, оскільки заяву про скасування судового наказу подано боржником після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи відсутність правових підстав для поновлення строку на подання цієї заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про скасування наказу від 27.02.2023 року у справі №910/2765/23 боржнику.

Керуючись статтями 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіатревелсервіс Груп» про скасування наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 року у справі № 910/2765/23 - повернути боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон