РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2023Справа № 904/2923/22
За позовом Приватного акціонерного товариства "Аптеки Запоріжжя"

до 1. Дніпропетровської обласної ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Ортосалон"

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.. І.І. Мечнікова" Дніпропетровської обласної ради"

про визнання недійсним аукціону та визнання недійсним договору, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Єрмоленко В.А. (адвокат за ордером серії ДН№156137 від 01.09.2022 року);

від відповідача 1: Прохоренко А.В. (в порядку самопредставництва);

від відповідача 2: Петухова О.М. (адвокат за ордером серії АЕ№1162904 від 10.11.2022 року);

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.09.2022 року до Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Аптеки Запоріжжя" (позивач) з позовною заявою про:

- визнання недійсними результатів аукціону від 12.07.2022 року з передачі в оренду нежитлового приміщення на другому поверсі будівлі головного корпусу загальною площею 18,50 кв.м., розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна, 14, оформленого протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-309, сформованого 03.08.2022 року, переможець електронного аукціону Товариство з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Ортосалон" (відповідач-2);

- визнання недійсним Договору оренди №184-11/VІІІ-10 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 22.08.2022 року, укладений за результатами проведеного аукціону від 12.07.2022 року, з передачі в оренду нежитлового приміщення на другому поверсі будівлі головного корпусу загальною площею 18,50 кв.м., розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна, 14, оформленого протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-309, сформованого 03.08.2022 року, укладений між Дніпропетровською обласною радою (відповідач-1) та відповідачем-2.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2022 року матеріали справи №904/2923/22 вирішено передати за виключною підсудністю на розгляд Господарському суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизовано розподілу судової справи між суддями Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 року матеріали справи №904/2923/22 передано на розгляд судді Морозову С.М.

30.09.2022 року суддею Морозовим С.М. направлено запит до Господарського суду Дніпропетроввської області щодо надання інформації про фактичне зарахування судового збору до державного бюджету.

03.10.2022 року від Господарського суду Дніпропетровської області до суду надійшла відповідь №904/2923/22/28072/22 із запитуваною інформацією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі на 22.11.2022 року.

26.10.2022 до суду від представника від представника Дніпропетровської обласної ради надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2022 задоволено заяву представника Дніпропетровської обласної ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

07.11.2022 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спірний об`єкт оренди може використовуватись лише для розміщення відповідних закладів або лише із збереженням профілю діяльності за конкретним цільовим призначенням. Листом лікарні від 20.07.2022 року раду повідомлено про об`єкт оренди не передбачає розміщення аптеки. А оскільки діяльність відповідача не відповідала цільовому призначенню, за яким балансоутримувач погодив використання об`єкту, позивачу правомірно відмовлено в затвердженні протоколу про результати аукціону.

15.11.2022 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Ортосалон" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів та відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що з боку відповідача-2 відсутні будь-які порушення та дотримано всіх норм діючого законодавства. Також відповідачем-2 зазначено, що Договір оренди, оспорений позивачем, укладено з додержанням всіх вимог Цивільного кодексу України.

16.11.2022 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про залучення до участі у справі Комунального підприємства "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова" Дніпропетровської обласної ради" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2022 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Ортосалон" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

21.11.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач серед зареєстрованих видів діяльності має ті, що прямо кореспондуються із визначеним відповідачем цільовим призначенням об`єкта.

22.11.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова" Дніпропетровської обласної ради" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів та відкладено підготовче засідання до 24.01.2023.

22.12.2022 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Ортосалон" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

03.01.2023 до суду від представника Приватного акціонерного товариства "Аптеки Запоріжжя" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Медтехніка Ортосалон" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 задоволено заяву представника Приватного акціонерного товариства "Аптеки Запоріжжя" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 витребувано у Дніпропетровської обласної ради належним чином засвідчені копії:

- рішення орендодавця про відмову ПрАТ "АПТЕКИ ЗАПОРІЖЖЯ" у затвердженні протоколу аукціону №LLE001-UA-309 сформованого 12.07.2022 за результатами електронного аукціону на право оренди нежитлового приміщення на другому поверсі будівлі головного корпусу загальною площею 18, 50 кв. м., розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна, 14.

В підготовчому засіданні 24.01.2023 судом було оголошено перерву до 28.02.2023.

20.02.2023 до суду від відповідача-2 надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

24.02.2023 до суду від відповідача-1 надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

27.02.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засіданні без його участі.

28.02.2023 до суду від відповідача-2 надійшла заява про проведення засідання без участі представника.

Ухвалою від 28.02.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023 року.

В засіданні 25.04.2023 року в справі оголошено перерву до 13.06.2023 року.

В судовому засіданні 13.06.2023 року оголошено в справі вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Нежитлове приміщення, яке розташоване на другому поверсі будівлі головного корпусу загальною площею 18,50 кв.м., за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна, 14, включене до Переліку першого типу (перелік об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні) рішенням Дніпропетровської обласної ради від 13.05.2022 №184-11VIII (надалі також - рішення ДОР)

Дніпропетровською обласною радою у електронній торговій системі "Прозоро.Продажі" було опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 18,50 кв.м., на на другому поверсі будівлі головного корпусу, за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна, 14.

В оголошенні визначено інформацію про об`єкт оренди, стартову орендну плату, інформацію про аукціон, інформацію про умови, на яких проводиться аукціон, додаткову інформацію, технічні реквізити інформаційного повідомлення, умови оренди об`єкта, в тому числі, додаткові.

Серед додаткових умов визначено, зокрема:

- цільове призначення та умови користування - розміщення торговельного об`єкта, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи;

- потенційний орендар повинен відповідати вимогам до особи орендаря, визначеним статтею 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Заяви на участь в електронному аукціоні №LLE001-UA-309 щодо оренди державного та комунального майна подано Приватним акціонерним товариством «Аптеки Запоріжжя» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медтехніка ортосалон».

Згідно змісту протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-309 від 12.07.2022 найвищу ціну (22 550,00 грн) запропоновано позивачем та оператором електронного майданчика (Товариством з обмеженою відповідальністю «Закупки.Пром.Юа») в автоматизованому порядку сформовано протокол результатів електронного аукціону із визначення переможця аукціону ПАТ «Аптеки Запоріжжя».

Дніпропетровською на інтернет-сторінці аукціону розміщено лист про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону та лист КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» від 20.07.2022 року №11/646.

У тексті листа про відмову позивачу відмовлено у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону відповідно до частини 9 статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та пунктів 29, 54 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, оскільки балансоутримувач, при визначенні переможця аукціону, просив врахувати цільове призначення об`єкту оренди і, що розміщення аптеки у об`єкті оренди не передбачено.

В подальшому, відповідачем-1 затверджено новий протокол електронного аукціону №LLE001-UA-309 від 03.08.2022 року, яким переможцем аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Медтехніка ортосалон» та дискваліфіковано позивача.

22.08.2022 року між відповідачем-1 та відповідачем-2, за результатами електронного аукціону, укладено Договір оренди №184-11/VIII-10 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області.

На думку позивача, в діях колегіального органу місцевого самоврядування є ознаки зловживання своїми правами на користь окремого суб`єкта господарювання, що є неприпустимим. Також позивачем зазначено, що в умовах опубліковано оголошення про проведення аукціону не визначено про заборону потенційному орендарю розміщення аптеки у об`єкті оренди.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що аукціон проведено в межах норм передбачених законодавством.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1 ста.4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Одночасно, слід зазначити, що згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання результату аукціону недійсними повинно бути доведено, насамперед, порушення під час проведення відповідної процедури чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері передачі обєкта комунального майна в оренду, порушення внаслідок цього прав та законних інтересів позивача, а також ефективність судового захисту у обраний заявником спосіб.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна врегульовано Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст.5 вказаного Закону України визначено, що етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Аукціон - спосіб передачі в оренду державного та комунального майна особі, яка запропонувала найбільшу орендну плату, що проводиться в електронній формі (ст.1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону. Порядок функціонування ЕТС, порядок та строки передачі майна в оренду, подання заяв на участь в аукціоні, проведення аукціонів, розмір, порядок та строки сплати, повернення гарантійних, реєстраційних внесків, плати за участь в аукціоні (винагороди оператора), порядок та строки підписання, опублікування протоколу та договору оренди за результатами аукціону визначаються Порядком передачі майна в оренду.

У ч.ч. 3, 4 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вказано, що для участі в аукціоні потенційний орендар подає в ЕТС заяву на участь в аукціоні, вимоги до якої встановлюються адміністратором ЕТС, в електронній формі. До заяви додаються: 1) для потенційних орендарів - фізичних осіб - громадян України - копія паспорта громадянина України; 2) для потенційних орендарів - іноземних громадян та осіб без громадянства - копія документа, що посвідчує особу; 3) для потенційних орендарів - юридичних осіб: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України - для юридичних осіб - резидентів; документ про реєстрацію у державі її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського або судового реєстру тощо), засвідчений згідно із законодавством держави його видачі, перекладений українською мовою, - для юридичних осіб - нерезидентів; інформація про кінцевого бенефіціарного власника. Якщо особа не має кінцевого бенефіціарного власника, зазначається інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника і причина його відсутності; 4) документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску, а також документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску на рахунок оператора електронного майданчика. Орендодавець не має права вимагати від потенційного орендаря інші документи і відомості, ніж передбачені частиною третьою цієї статті та умовами оренди майна, опублікованими в оголошенні про проведення відповідного аукціону.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна затверджено постановою №483 від 03.06.2020 Кабінету Міністрів України "Деякі питання оренди державного та комунального майна". Цей Порядок визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно п. 51 вказаного Порядку орендодавець через свій особистий кабінет оприлюднює в електронній торговій системі оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні у випадках та у строки, передбачені частиною першою статті 12 Закону, а щодо єдиного майнового комплексу - у строки, передбачені частиною п`ятою статті 14 Закону.

У межах строків, передбачених частиною першою статті 12 Закону, орендодавець розробляє та затверджує умови оренди майна, додаткові умови оренди майна (в разі наявності), крім тих, які затверджуються в порядку, передбаченому абзацом третім пункту 54 цього Порядку. Умови оренди майна включають розмір стартової орендної плати об`єкта оренди для аукціонів, передбачених частинами другою, одинадцятою та тринадцятою статті 13 Закону та строк оренди, визначений згідно пункту 53 цього Порядку.

У п. 54 Порядку вказано, що додаткові умови оренди майна розробляються орендодавцем на підставі пропозицій балансоутримувача, уповноваженого органу управління або з власної ініціативи орендодавця. Орендодавець проводить аналіз пропозицій у частині обмеження конкуренції та дискримінації учасників. Забороняється встановлювати додаткові умови оренди майна, що містять такі положення.

Також вказано, що можуть бути визначені такі додаткові умови оренди майна: обмеження щодо використання майна для розміщення об`єктів, перелік яких визначений в додатку 3 у кількості не більш як п`ять груп з відповідного переліку; більш тривалий строк оренди, ніж передбачено пунктом 53 Порядку; виконання певних видів ремонтних робіт (поточного та/або капітального ремонту), реконструкції або реставрації об`єкта оренди в певній сумі протягом певного строку чи виконання інших інвестиційних зобов`язань у межах, передбачених законодавством; вимоги щодо наявності досвіду роботи особи у відповідній сфері, якщо об`єктом оренди є майно закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення (закладів культури, фізичної культури і спорту) та додаткові документи, які повинен подати потенційний орендар на підтвердження наявності такого досвіду, передбачені цим пунктом Порядку; вимоги щодо особливостей використання об`єкта оренди, що є майном закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення (закладів культури, фізичної культури і спорту); інші умови, передбачені законодавством або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (у такому разі в оголошенні зазначається посилання на відповідні нормативно-правові акти або рішення, згідно з якими визначені такі додаткові умови).

У цьому ж пункті вказано, що додатковими документами, які подаються потенційним орендарем на підтвердження наявності досвіду роботи потенційного орендаря у відповідній сфері для оренди майна закладів освіти, охорони здоров`я, соціально-культурного призначення (закладів культури, фізичної культури і спорту), є документ, який засвідчує досвід роботи особи у відповідній сфері, зокрема щодо:

- ліцензованих видів діяльності - документ, що підтверджує наявність ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). Додатково може бути встановлена вимога про мінімальний строк з дати видачі ліцензії, що повинен становити не більше ніж три роки;

- видів діяльності, які не підлягають ліцензуванню (копії договорів, які свідчать про надання потенційним орендарем відповідних послуг протягом певного строку, але не більше ніж протягом останніх трьох років).

Згідно п. 55 Порядку в оголошенні про передачу майна в оренду зазначаються: 1) повне найменування і адреса орендодавця та/або балансоутримувача; 2) інформація про об`єкт оренди, що міститься в Переліку першого типу, в обсязі, визначеному пунктом 26 Порядку; 3) проект договору оренди; 4) умови оренди майна та додаткові умови оренди майна (в разі наявності): стартова орендна плата для всіх видів аукціонів; строк оренди, а в разі коли об`єкт оренди пропонується для погодинного використання, - також інформація про графік використання об`єкта оренди; наявність рішення уповноваженого органу про затвердження додаткових умов оренди майна; наявність згоди на здійснення поточного та/або капітального ремонту орендованого майна під час встановлення додаткової умови оренди щодо виконання конкретних видів ремонтних робіт (поточного та/або капітального ремонту), реконструкції або реставрації об`єкта оренди із зазначенням суми і строку; 5) інформація про те, що об`єкт може бути використаний переможцем аукціону за будь-яким цільовим призначенням або про цільове призначення об`єкта оренди у випадках неможливості використання об`єкта за будь-яким цільовим призначенням відповідно до пункту 29 цього Порядку, у тому числі у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 29 цього Порядку, або про перелік обмежень, за якими не допускається використання об`єкта оренди, у випадку встановлення додатковими умовами оренди майна обмеження щодо використання майна для розміщення об`єктів, перелік яких визначений у додатку 3; 6) інформація про необхідність відповідності орендаря вимогам статті 4 Закону та можливість орендаря укладати договір суборенди лише з особами, які відповідають вимогам статті 4 Закону; 7) копія згоди на укладення майбутнім орендарем договору суборенди, надана відповідно до пунктів 169 та 170 цього Порядку; 8) копія охоронного договору, - якщо об`єктом оренди є пам`ятка, а якщо об`єктом оренди є занедбана пам`ятка, - також копія згоди (дозволу) на здійснення ремонту, реставрації, яка дає право на зарахування витрат орендаря в рахунок орендної плати; 9) контактні дані (номер телефону і адреса електронної пошти) працівника балансоутримувача/орендодавця, відповідального за ознайомлення заінтересованих осіб з об`єктом оренди, із зазначенням адреси, на яку протягом робочого часу такі особи можуть звертатися із заявами про ознайомлення з об`єктом, час і місце проведення огляду об`єкта; 10) інформація про аукціон: спосіб та дата проведення аукціону, що визначається з урахуванням вимог, установлених цим Порядком; кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні, що визначається з урахуванням вимог, установлених цим Порядком; 11) інформація про умови, на яких проводиться аукціон: розмір мінімального кроку підвищення стартової орендної плати під час аукціону; розмір гарантійного внеску; розмір реєстраційного внеску; кількість кроків аукціону за методом покрокового зниження стартової орендної плати та подальшого подання цінових пропозицій; 12) додаткова інформація: реквізити рахунків операторів електронних майданчиків, відкритих для сплати потенційними орендарями гарантійних та реєстраційних внесків (зазначаються в оголошенні шляхом розміщення посилання на сторінку офіційного веб-сайта адміністратора, на якій зазначені реквізити таких рахунків); найменування установи (банку, казначейства), її місцезнаходження та номери рахунків у національній та іноземній валюті, відкритих для внесення операторами електронних майданчиків реєстраційних внесків потенційних орендарів та проведення переможцями аукціонів розрахунків за орендовані об`єкти; 13) технічні реквізити оголошення: період між аукціоном та аукціоном із зниженням стартової ціни, аукціоном із зниженням стартової ціни та аукціоном за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій (20-35 календарних днів з дати оприлюднення оголошення електронною торговою системою про передачу майна в оренду); єдине посилання на веб-сторінку адміністратора, на якій є посилання в алфавітному порядку на веб-сторінки операторів електронного майданчика, які мають право використовувати електронний майданчик і з якими адміністратор уклав відповідний договір; 14) інша додаткова інформація, визначена орендодавцем. Оголошення не повинне містити положення, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Як встановлено вище, Дніпропетровською обласною радою у електронній торговій системі "Прозоро.Продажі" було опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 18,50 кв.м., на на другому поверсі будівлі головного корпусу, за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна, 14.

В оголошенні визначено інформацію про об`єкт оренди, стартову орендну плату, інформацію про аукціон, інформацію про умови, на яких проводиться аукціон, додаткову інформацію, технічні реквізити інформаційного повідомлення, умови оренди об`єкта, в тому числі, інше.

Серед умов визначено, зокрема:

- цільове призначення та умови користування - розміщення торговельного об`єкта, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи;

- потенційний орендар повинен відповідати вимогам до особи орендаря, визначеним статтею 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

08.07.2022 року в електронній торговій системі проведено оскаржуваний аукціон, в якому взяли участь позивач та відповідач-2.

Переможцем аукціону було визначено ПАТ «Аптеки Запоріжжя» як учасника, який надав вище цінову пропозицію.

При цьому, 03.08.2022 року орендодавцем опубліковано документ про дискваліфікацію скаржника, враховуючи лист балансоутримувача КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» від 20.07.2022 №11/646, і відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону з ПАТ «Аптеки Запоріжжя» переможцем аукціону з оренди нерухомого майна, за адресою: місто Дніпро, площа Соборна, 14, частини нежитлового приміщення, загальною площею 18,5 кв.м., на другому поверсі будівлі головного корпусу, відповідно до частини 9 статті 13 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» та пунктів 29, 54 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, а саме ПАТ «Аптеки Запоріжжя» відмовлено від підписання протоколу.

У зазначеному листі балансоутримувача (КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова») зазначено, що розташування нежитлового приміщення, яке пропонується до передачі в оренду, не передбачено розміщення аптеки.

У зв`язку з дискваліфікацією ПАТ «Аптеки Запоріжжя», переможцем аукціону визначено учасника з другою за розміром ціновою пропозицію ТОВ «Медтехніка ортосалон», а 22.08.2022 року опубліковано підписаний з останнім спірний договір оренди.

Судом враховано, посилання позивача на витяг з протоколу засідання комісії з розгляду скарг та підготовки пропозицій стосовно організації та проведення аукціонів щодо передачі в оренду державного та комунального майна, у тому числі електронних аукціонів від 16.09.2022 року.

Так, у вказаному протоколі Комісією встановлено, що у разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 4 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною 9 статті 13 Закону, орендодавець завантажує рішення про відмову в затвердженні протоколу про результати електронного аукціону або про відмову від підписання договору оренди в електронну торгову систему, а не документ про дискваліфікацію, що, в даному випадку, здійснено відповідачем-1.

Однак, при цьому, частиною 9 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавець не затверджує протокол аукціону, не укладає договір оренди за результатами аукціону з потенційним орендарем, який: не відповідає вимогам статті 4 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе; відмовився від підписання протоколу аукціону або договору оренди за результатами аукціону на право оренди того самого об`єкта. Аналогічна норма міститься у п. 76 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна.

Відповідачем-1 не затверджено протокол аукціону та, що підтверджено позивачем у позові, опубліковано лист про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону відповідно до Закону.

Як зазначалось вище, відповідачем-1 не затверджено протокол аукціону з підстав того, що основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах, що, згідно листа балансоутримувача, про який зазначено вище, яка не підпадає під той вид діяльності, розташування якого пропонується в об`єкті оренди.

При цьому, посилання позивача з приводу того, що його діяльність включає інші види зареєстрованої діяльності, не можуть бути покладені в основу його заперечень, оскільки торгівля фармацевтичними товарами є його основним видом діяльності.

При цьому, відповідно до п. 29 Порядку не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням такі об`єкти оренди як майно закладів охорони здоров`я.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності у підстав для визнання недійсними результатів аукціону від 12.07.2022 року та визнання недійсним укладеного договору оренди.

Отже, з огляду на означені обставини, позовні вимоги в медах даної справи, підлягають залишенню без задоволення.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Отже, слід зауважити, що під час розгляду спору, суд обмежений предметом та визначеними позивачем підставами позовних вимог.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того,

вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від

27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що не спростовують висновків суду щодо відсутності достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, покладається на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Залишити за Приватним акціонерним товариством "Аптеки Запоріжжя" судовий збір, сплачений до державного бюджету.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 26.06.2023 року.

Суддя Сергій МОРОЗОВ