ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2023 р. Справа№ 910/6287/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача 1: Танащук М.В.;

від відповідача 2: не прибув;

від відповідача 3: не прибув;

від третіх осіб: не прибули,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року (повний текст рішення складено 16.01.2023 року)

та апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 року (повний текст рішення складено 30.01.2023 року)

у справі №910/6287/22 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство"

3. Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - Державного реєстратора Печерської районної у місті Києві державної адміністрації Маренкова Юрія Дмитровича

треті особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_3

2) ОСОБА_4

3) ОСОБА_5

4) ОСОБА_6

5) ОСОБА_7

6) ОСОБА_8

7) ОСОБА_9

8) ОСОБА_10

9) ОСОБА_11

10) ОСОБА_12

11) ОСОБА_13

12) ОСОБА_14

13) ОСОБА_15

14) ОСОБА_16

15) ОСОБА_17

16) ОСОБА_18

17) ОСОБА_19

18) ОСОБА_20

19) ОСОБА_21

про переведення прав покупця, визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування записів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» (далі - відповідач 2) та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - Державного реєстратора Печерської районної у місті Києві державної адміністрації Маренкова Юрія Дмитровича (далі - відповідач 3), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 (далі - третя особа 1), ОСОБА_4 (далі - третя особа 2), ОСОБА_5 (далі - третя особа 3), ОСОБА_6 (далі - третя особа 4), ОСОБА_7 (далі - третя особа 5), ОСОБА_8 (далі - третя особа 6), ОСОБА_9 (далі - третя особа 7), ОСОБА_10 (далі - третя особа 8), ОСОБА_11 (далі - третя особа 9), ОСОБА_12 (далі - третя особа 10), ОСОБА_13 (далі - третя особа 11), ОСОБА_14 (далі - третя особа 12), ОСОБА_15 (далі - третя особа 13), ОСОБА_16 (далі - третя особа 14), ОСОБА_17 (далі третя особа 15), ОСОБА_18 (далі - третя особа 16), ОСОБА_19 (даної - третя особа 17), ОСОБА_20 (далі - третя особа 18), ОСОБА_21 (далі - третя особа 19) про:

- переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» у розмірі 5 112,00 грн, що становить 92,8%, за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» та актом приймання-передачі цієї частки від 17.05.2022 року, укладених між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_2 , як покупцем;

- визнання недійсними рішення, прийнятті загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» і оформлені протоколом № 14 від 25.05.2022 року;

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно - налагоджувальне товариство» №0034333, проведені державним реєстратором Печерської районної у місті Києві державної адміністрації Маренковим Юрієм Дмитровичем у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.06.2022 року «зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи» та від 06.06.2022 року про державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року позов задоволено повністю. Переведено на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» у розмірі 5.112,00 грн, що становить 92,8%, за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» та актом приймання-передачі цієї частки від 17.05.2022, укладених між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_2 , як покупцем.

Визнано недійсними рішення, прийнятті загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» і оформлені протоколом № 14 від 25.05.2022 року.

Скасовано державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» №0034333, проведені державним реєстратором Печерської районної у місті Києві державної адміністрації Маренковим Юрієм Дмитровичем у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.06.2022 року «зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи» та від 06.06.2022 року «державна реєстрація переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту».

Стягнуто з ОСОБА_2 3 721,50 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» на користь ОСОБА_1 3 721,50 грн витрат по сплаті судового збору.

19.12.2022 року від позивача до суду першої інстанції надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи детального опису робіт (наданих послуг) та доказів щодо надання правничої допомоги, розмір яких складає 119565,00 грн.

Додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49474,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське міжобласне спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне товариство» на користь ОСОБА_1 49 474,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року в частині задоволених позовних вимог.

Крім того, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив змінити рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року в частині розподілу судових витрат, стягнувши на користь позивача з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 7443,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року у справі №910/6287/22 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року у справі №910/6287/22 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року у справі №910/6287/22 змінено в частині розподілу судових витрат, викладено п.п. 5, 6 резолютивної частини рішення в наступній редакції: Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7443,00 грн витрат по сплаті судового збору. В решті рішення залишено без змін. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи за апеляційною скаргою скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 року у справі №910/6287/22 у суді апеляційної інстанції, покладено на апелянта ( ОСОБА_2 ). Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 року у справі №910/6287/22 задоволено. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 року у справі №910/6287/22 змінено, викладено резолютивну частину в наступній редакції. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 98 948,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

09.05.2023 року через Електронний суд від представника ОСОБА_1 надійшла заява про постановлення додаткового рішення у справі № 910/6287/22 щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Стягнути відповідні судові витрати на користь позивача виключно з відповідача 1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 року заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6287/22 залишено без руху.

Заявником протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви представника ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у справі № 910/6287/22 без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази надсилання апеляційної скарги третім особам.

Відтак, заявником усунено недоліки поданої заяви.

Північний апеляційний господарський суд розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення призначив на 21.06.2023 року своєю ухвалою від 30.05.2023 року.

21.06.2023 року розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення було відкладено на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

28.06.2023 року представник відповідача 1 прибув у судове засіданні Північного апеляційного господарського суду.

Представники позивача, відповідача 2, 3 та третіх осіб у судове засідання 28.06.2023 року не з`явилися. Про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, зокрема шляхом надсилання ухвали суду від 21.06.2023 року на відповідні адреси.

Таким чином, судом апеляційної інстанції були здійснені всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про призначення до розгляду заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №910/6287/22.

Згідно ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови, судова колегія визнала за можливе розглянути дану заяву за відсутності представників позивача, відповідачів 2, 3 та третіх осіб в суді апеляційної інстанції.

08.06.2023 року в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду представник відповідача 1 надав суду пояснення на клопотання (заяву) ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у якому останній, зокрема, просив ухвалити рішення, яким залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6287/22 щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, яке було мотивоване тим, що докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу були подані з порушенням встановленого вказаною процесуальною нормою строку, а саме 09.05.2023 року через електронний суд, що підтверджується кутовим штампом з вхідним номером та датою, тоді як 5-денний строк для подачі доказів понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 повинен був подати до 08.05.2023 року включно.

Колегія суддів розглянувши дане клопотання дійшла висновку про відмову в його задоволенні оскільки, як вбачається з копії реєстру заяв ЕС - Діловодства спеціалізованого суду (наявне в матеріалах справи) представник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з відповідною заявою 08.05.2023 року, тобто в строк.

Крім того, 08.06.2023 року в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду представник відповідача 1 надав суду клопотання про зменшення компенсації витрат на професійну правничу допомогу, яке було залучено до матеріалів справи.

Відповідне клопотання відповідача 1 обґрунтоване, зокрема, тим, що така послуга, як «аналіз законодавства, актуальної судової практики та формування правової позиції й доказової бази» є складовою послуги і включається в підготовку апеляційної скарги (без аналізу законодавства, актуальної судової практики та формування правової позиції й доказової бази підготувати апеляційну скаргу неможливо). Тому, додатково визначити і стягувати вартість послуги «аналіз законодавства, актуальної судової практики та формування правової позиції й доказової бази» окремо при стягненні вартості послуг за підготовку апеляційної скарги є помилковими і не відповідають критерію «розумності цих витрат».

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі №910/6287/22 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вищевказаної заяви, з огляду на наступне.

Так, в обґрунтування своєї заяви представник ОСОБА_1 посилається на те, що розмір судових витрат, які поніс позивач на стадії апеляційного розгляду справи становить 47893,00 грн.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» в своєму клопотанні посилається на ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та надає відповідні докази, якими підтверджується надання правової допомоги вартістю 47893,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

25.01.2023 року представник ОСОБА_1 надав суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу в якій, зокрема на виконання ст. 124 Господарського процесуального кодексу України повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які представник скаржника поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 55000,00 грн.

Так, представником ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 1471 від 28.09.2018 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1346392, копію додатку № 3 від 08.05.2023 року до договору про надання правничої допомоги № 06/2022 від 18.07.2023 року, копія акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 08.05.2023 року.

Згідно з п. 3.1 договору за правничу допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком(ми) до цього договору.

08.05.2023 року між клієнтом та адвокатом укладено додаток № 3 до договору № 06/2022 від 18.07.2022 року сторонами визначено розмір винагороди за надані послуги, а саме:

- 5000,00 грн за послуги ознайомлення з наданими Клієнтом документами на надання відповідних усних консультацій.

- 10000,00 грн за послуги з аналізу законодавства, актуальної судової практики та формування правової позиції.

- 12000,00 за послуги з підготовки та подання до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги.

- 5000,00 грн за послуги з підготовки та подання до суду будь-якої по суті або з процесуальних питань.

- 3000,00 грн за одну годину участі у судових засіданнях, враховуючи час очікування початку судового засідання та час, витрачений час на дорогу до суду.

- компенсація оплати за послуги АТ «Укрпошта» щодо відправлення необхідних процесуальних документів/кореспонденції відповідачам і третім особам.

- 20000,00 грн гонорар успіху, сплачується в разі задоволення апеляційних вимог.

Так, відповідно до детального опису наданих послуг (акт приймання - передачі наданих послуг №3), надані послуги з правової допомоги адвоката включають в себе:

- Ознайомлення з оскаржуваним судовим рішенням та надання відповідних усних консультацій. Загальна вартість послуги складає 5000,00 грн;

- Аналіз законодавства, актуальної судової практики та формування правової позиції й доказової бази. Загальна вартість послуги склала 10000,00 грн;

- Підготовка та подання апеляційної скарги. Загальна вартість послуги склала 12000,00 грн;

- Компенсація оплати за послуги АТ «Укрпошта» щодо відправлення необхідних процесуальних документів кореспонденції відповідачам, третім особам. Загальна вартість склала 893,00 грн за направлення апеляційної скарги та додаткові витрати на відправлення відповідачам доказів надання правничої допомоги.

- Гонорар успіху в розмірі 20000,00 грн.

Загальна вартість послуг склала 47893,00 грн.

Доказів сплати позивачем адвокату коштів в сумі 47893,00 грн не подано.

Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 року дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розподіл судових витрат передбачено ст.129 Господарського процесуального кодексу України, частинами 4, 5 якої встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у ч. 5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 925/932/20, від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегія суддів враховує висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Необхідність дотримання співмірності, обґрунтованості та розумного розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону підтримано позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18.

При цьому, як вже зазначалося, відповідачем 1 також було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на їх необґрунтованість, не спів розмірність та завищення.

Так, вищевказане клопотання не містить переконливих мотивів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, виходячи з встановленого у договорі фіксованого розміру вартості послуг. Доводи представника відповідача 1, що представником ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку Північного апеляційного господарського суду, за обставин даної справи зазначені окремо в детальному акті прийманні-передачі наданих послуг ознайомлення з оскаржуваним судовим рішенням та надання відповідних усних консультацій, аналіз законодавства, актуальної судової практики та формування правової позиції й доказової бази, охоплюються послугою зі підготовки та подання апеляційної скарги.

Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у постанові від 08.04.2021 року у справі № 922/2321/20.

Отже, відповідно до вимог ст. ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду, Касаційного господарського суду та критерії "необхідності і обґрунтованості", необхідне стягнути 32893,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції (47893,00 грн - 5000,00 грн - 10000,00 грн = 32893,00 грн).

Щодо твердження заявника, що витрати на правничу допомогу повинні бути покладені виключно на ОСОБА_2 відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відзначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2021 року у справі №910/12876/19 зазначила, що процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому, висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених обставин, спір щодо неправомірного придбання спірної часток, та щодо визнання недійсним рішення загальних зборів виник внаслідок неправильних дій саме відповідача 1, як неналежного покупця та недобросовісного учасника товариства, без участі Товариства (відповідача 2) як суб`єкта спірних правовідносин.

Так, відповідач 2 по суті є об`єктом вчинення неправомірних дій, а не безпосередньо учасником таких правовідносин, оскільки порушення законодавства щодо проведення загальних зборів та прийняття на них спірних рішень відбувалось одноособово відповідачем 1 без жодної участі в цьому інших учасників або уповноваженого представника Товариства.

При цьому, колегія суддів відзначає, що саме позивач та інші добросовісні учасники Товариства будуть вимушені понести тягар фінансових втрат, які виникли з вини ОСОБА_2 , що не відповідатиме таким принципам господарського судочинства, як справедливість, пропорційність, ефективність та відшкодування судових витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про покладення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи №910/6287/22 апеляційним судом на відповідача 1 ( ОСОБА_2 ).

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом апеляційним судом справи №910/6287/22, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) - 32893,00 грн (тридцять дві тисячі вісімсот дев`яносто три гривні 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи №910/6287/22 апеляційним судом.

2. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 29.06.2023 року.