ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2023 р. Справа№ 910/6404/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022

у справі № 910/6404/22 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Рівненський обласний центр зайнятості

до Акціонерного товариства "Аграрний фонд"

про стягнення 77 107,13 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рівненський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Аграрний фонд" про стягнення 77 107, 13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа громадянин ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітного за період з 15.01.2020 по 18.01.2021 отримав матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю в розмірі 77 107, 13 грн, яка підлягає утриманню з роботодавця - Акціонерного товариства "Аграрний фонд", у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі за рішенням суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на користь Рівненського міського центру зайнятості грошові кошти у розмірі 77 107,13 грн та витрати зі сплати судового збору у розмір 2 481,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22. Залучити ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник зазначає, що звертав увагу суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 отримавши середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 620 960,18 грн від АТ "Аграрний фонд" не повернув Рівненському міському центру зайнятості надмірно отримані кошти, тому надмірно сплачені, безпідставно нараховані суми допомоги по безробіттю мають бути утримані з ОСОБА_1 .

Також скаржник зазначає про те, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки ОСОБА_1 , суд першої інстанції мав залучити ОСОБА_1 , у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, однак, суд першої інстанції при прийнятті рішення не дослідив належним чином всі обставини справи, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказав на те, що виплата ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є підставою, яка позбавляє права позивача стягувати з роботодавця - відповідача, виплачену суму допомоги по безробіттю, наданої безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а роботодавця не звільняє від обов`язку відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду в порядку ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Також позивач заперечує доводи відповідача стосовно заміни первісного відповідача - АТ "Аграрний фонд" на належного відповідача, так як ч. 4 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що саме з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/6404/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 поновлено Акціонерному товариству "Аграрний фонд" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023, у зв`язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 звільнено суддю Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023, для розгляду справи № 910/6404/22 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 прийнято справу № 910/6404/22 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 задоволено клопотання про заміну позивача - Рівненський міський центр зайнятості на належного позивача - Рівненський обласний центр зайнятості та змінено позивача - Рівненський міський центр зайнятості на належного позивача - Рівненський обласний центр зайнятості.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, зміну колегії суддів, тимчасову непрацездатність судді Гаврилюка О.М. та перебування суддів у відпустках, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/6404/22 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

26.12.2019 у зв`язку із звільненням з Акціонерного товариства "Аграрний фонд" за послугами до Рівненського міського центру зайнятості звернулась фізична особа - громадянин ОСОБА_1 , якому в подальшому, а саме 15.01.2020 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю терміном до 360 календарних днів з 22.01.2020 по 15.01.2021.

Реєстрація безробітного ОСОБА_1 припинена 18.01.2021, у зв`язку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітного.

ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням з АТ "Аграрний фонд" 21.01.2022 повторно звернувся за послугами до служби зайнятості та набув статусу безробітного. Під час реєстрації надано трудову книжку ОСОБА_1 , згідно записів якої було з`ясовано про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді фахівця з фінансово-економічної безпеки у Рівненській та Волинській областях управління середнього та малого бізнесу комерційного департаменту АТ "Аграрний фонд" з 09.12.2019, відповідно до наказу № 33-к від 03.02.2021.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що фізична особа громадянин ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ "Аграрний фонд" з 05.05.2015 по 09.12.2019 та звільнений відповідно до ст. 38 КЗпП України. Про інші періоди перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з АТ "Аграрний фонд" у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, станом на 31.01.2022, не значилось. Однак, наявні дані про нарахування заробітної плати за період після грудня 2019 року.

Для з`ясування та підтвердження факту поновлення на роботі ОСОБА_1 , Рівненський міський центр зайнятості звернувся із запитом від 27.01.2022 № 07-19/111 до АТ "Аграрний фонд".

Листом від 02.02.2022 № 7.1-20/1/236 АТ "Аграрний фонд" підтверджено факт поновлення ОСОБА_1 на посаді фахівця з фінансово-економічної безпеки у Рівненській та Волинській областях управління середнього та малого бізнесу комерційного департаменту, з 09.12.2019, відповідно до наказу АТ "Аграрний фонд" № 33-к від 03.02.2021, винесеного на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2021 у справі № 569/1159/20.

Як вбачається із матеріалів справи, фізичній особі громадянину ОСОБА_1 за період з 15.01.2020 по 18.01.2021 позивачем виплачена допомога по безробіттю у розмірі 77 107,13 грн, що підтверджується довідкою виданою Рівненським міським центром зайнятості від 11.02.2022 № 01-40/245.

В порядку досудового врегулювання спору Рівненським міським центром зайнятості на адресу Акціонерного товариства "Аграрний фонд", як роботодавцю ОСОБА_1 , направлено повідомлення від 21.02.2022 № 07-19/223 про відшкодування добровільно сплаченої ОСОБА_1 суми допомоги по безробіттю у розмірі 77 107,13 грн, яке задоволено не було, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", управління майном; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що Фонд зокрема має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Крім того, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, положеннями наведених норм Закону встановлено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Як вже зазначалось, під час перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості в статусі безробітного гр. ОСОБА_1 за період з 15.01.2020 по 18.01.2021, отримав матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю в розмірі 77 107,13 грн, що підтверджується довідкою Рівненського міського центру зайнятості від 11.02.2022 № 01-40/245 та які були перераховані ОСОБА_1 на рахунок відкритому у Приватбанку.

Враховуючи вищевикладене, кошти в сумі 77 107,13 грн, виплачені фізичній особі громадянину ОСОБА_1 , як допомога по безробіттю за період з 15.01.2020 по 18.01.2021 (дата припинення реєстрації як безробітного) підлягають відшкодуванню Акціонерним товариством "Аграрний фонд", у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на посаді фахівця з фінансово-економічної безпеки у Рівненській та Волинській областях управління середнього та малого бізнесу комерційного департаменту АТ "Аграрний фонд" з 09.12.2019, відповідно до наказу № 33-к від 03.02.2021, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду критично оцінює доводи відповідача про те, що він є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки за приписами ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", саме із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, як вірно зазначено господарським судом першої інстанції.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", саме із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22, відсутні.

Недотримання процедури досудового врегулювання спору, передбаченої законом, іншими нормативно-правовими актами чи договором, не позбавляє суб`єкта господарювання права на звернення до суду за вирішенням господарської спору, а суд відповідно не має права відмовити у вирішенні такого спору, посилаючись на недотримання процедури його досудового врегулювання.

Доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення та не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржене рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/6404/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/6404/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім