ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" червня 2023 р. Справа № 924/1351/20 (924/459/23)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Танасюк О.Є., секретар судового засідання Загродська М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хмельницькенергозбут, м. Хмельницький

до Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів, м. Хмельницький

про стягнення 79434,55 грн., з яких: 49284,64 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію; 20801,27 грн. пеня; 8007,15 грн. інфляційні втрати; 1341,49 грн. 3% річних

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів

Без виклику (повідомлення) сторін.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02.05.2023 відкрито провадження у справі №924/1351/20 (924/459/23) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, позивачу строк для надання відповіді на відзив, відповідачу строк для подання заперечень.

Позиції сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" в обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.10.2021 за №22106767. Зазначає, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу електричну енергію в жовтні 2021 року - 11214 кВт на суму 45157,66 грн. та в листопаді 2021 року - 10852 кВт на суму 52538,76 грн. Вказує, що у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань за договором, заборгованість КП „Агрофірма „Проскурів становить 49284,64 грн. Також за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати за спожиту електричну енергію, відповідачу нараховано 20801,27 грн. пені, 8007,15 грн. інфляційних нарахувань, 1341,49 грн. 3% річних.

Керуючий санацією КП „Агрофірми „Проскурів у відзиві (№924/500/23-01 від 30.05.2023) зазначає, що відповідач не заперечує проти основного боргу, проте вважає необґрунтованим стягнення з відповідача пені в розмірі 20801,27 грн. Просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90%. Звертає увагу, що незначна затримка у виконанні зобов`язань пов`язана з тим, що відносно відповідача порушено провадження у справі про банкрутство та відкрито процедуру його санації у зв`язку з чим відповідач не мав фінансової можливості одразу погасити свою заборгованість. Звертає увагу, що відсутність будь-яких претензій до відповідача протягом значного періоду свідчить про те, що позивачу не було завдано збитків, які б вплинули на його господарську діяльність. Посилаючись на висновок Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі №922/2772/18, вказує, що відсутність збитків у кредитора є однією з підстав для зменшення штрафних санкцій.

Фактичні обставини справи.

01.10.2021 Колективним підприємством „Агрофірма „Проскурів було підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22106767 (додаток № 1) за адресою: вул. Кирпоноса, 11 (Глушенкова, 11) з точкою розподілу (ЕІС-код): 62Z818 для обслуговування земельної ділянки (насосна станція). Початок постачання електричної енергії з 01.10.2021р. Підписавши вказану заяву, споживач приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника № 1УП.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 631, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору (п. 1.1. договору).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018р. № 312, та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 3.4. договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні.

Відповідно до п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 4 до цього договору.

Як передбачено п. 5.2. договору, спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Пунктом 5.8. договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (спецрахунок).

При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спец рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9. договору).

Відповідно до п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно п. 5.11. договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів).

У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до пп. 1 п. 6.1. договору споживач має право отримувати електричну енергію на умовах, визначених у цьому договорі.

Як передбачено пп. 1 п. 6.2. договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 13.6. договору дія цього договору також припиняється в таких випадках: закінчення строку, призупинення дії ліцензії з провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії постачальником або її анулювання; банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником; у разі зміни власника об`єкта споживача та отримання від нового власника (користувача) або оператора системи розподілу документального підтвердження щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з новим власником (користувачем) у частині постачання; у разі зміни постачальника у частині постачання; у разі неприйняття споживачем своєчасно запропонованих (за 20 днів до введення в дію постачальником змін до договору, що викликані змінами регульованих складових цін (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг) та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або щодо умов постачання електричної енергії.

Умовами комерційної пропозиції № 1УП (додаток № 4 до договору) визначено наступне:

- Споживач не є побутовим.

- Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок ціни універсальної послуги за 1 кВт*год здійснюється постачальником у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018р. № 1177 (зі змінами). При зміні Регулятором тарифів/складових ціни на електричну енергію постачальника універсальних послуг, постачальник застосовує при розрахунках нові тарифи/ціни з дати введення їх в дію Регулятором. Інформація щодо розмірів та порядку застосування тарифів/цін постачальника універсальних послуг розміщується на сайті Регулятора: www.nerc.gov.ua та на сайті постачальника: https://energo.km.ua. Розрахунок вартості електричної енергії у розрахунковому періоді здійснюється шляхом множення обсягу електричної енергії спожитої в розрахунковому періоді на ціну універсальної послуги за 1 кВт*год (Цпуп) відповідного ОСР або ОСП.

- Оплата електричної енергії здійснюється споживачем самостійно у формі 100% попередньої (авансової) оплати заявленого споживачем обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

- Попередня (авансова) оплата (далі - А) здійснюється споживачем самостійно до 25 числа місяця, що передує розрахунковому, в розмірі, що визначається за наступною формулою: А = Обсяг (заяв) * Цпуп, де Обсяг (заяв) заявлений споживачем обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період. Оплата здійснюється на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі або розрахункових документах.

Сума переплати/недоплати споживача, яка виникла внаслідок різниці між Обсяг (заяв) та обсягом фактично відпущеної електричної енергії визначаться після завершення розрахункового періоду. Сума переплати споживача зараховується в якості оплати вартості електричної енергії на наступний розрахунковий період. Сума переплати може бути повернута постачальником на розрахунковий рахунок споживача за його письмовою заявою. Сума недоплати споживача підлягає безумовній оплаті споживачем не пізніше 5 банківських днів з дня отримання рахунку.

Оплата за спожиту електричну енергію (в т.ч. попередня (авансова оплата) здійснюється на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання, відкритий постачальником в уповноваженому банку і зазначений у договорі, на сайті постачальника та/або розрахункових документах.

- Рахунок за фактичну спожиту електричну енергію надається не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач самостійно отримує рахунок на оплату за електричну енергію через особистий кабінет на сайті постачальника. У разі необхідності, рахунок в паперовому вигляді споживач може отримати у постачальника, звернувшись в центр обслуговування клієнтів.

Якщо рахунок за фактично спожиту електричну енергію не був отриманий споживачем ні засобами електронного зв`язку (чи через електронний кабінет) ні в паперовому вигляді у постачальника до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим він вважається отриманим споживачем до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач вважається з рахунком ознайомленим.

- Договір на умовах цієї комерційної пропозиції набирає чинності з дня, наступного за днем отримання ТОВ "Хмельницькенергозбут" заявки-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій вказано про обрання Комерційної пропозиції № 1УП, якщо протягом трьох робочих днів споживачу не буде направлено повідомлення про його невідповідність критеріям обрахунку комерційної пропозиції. Умови даної комерційної пропозиції для діючих договорів набирають чинності з 01.01.2021р. Договір на умовах даної Комерційної пропозиції укладається на строк один календарний місяць та вважається продовженим на кожен наступний календарний місяць, якщо жодна зі сторін не відмовиться від його пролонгації не пізніше ніж за 21 календарний день до передбачуваної дати припинення (початку розрахункового періоду) в порядку, передбаченому розділом "Інші умови" цієї комерційної пропозиції та/або ПРРЕЕ.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" виставлялись Агрофірмі „Проскурів рахунки-фактури за фактичну спожиту електричну енергію, зокрема: №22106767 за жовтень 2021 року на суму 45157,66 грн.; №22106767 за листопад 2021 року на суму 52538,76 грн.

У грудні 2022 року АТ "Хмельницькенергозбут" зменшив нарахування на 9107 кВт та відповідно зменшилась заборгованість на 44090,52 грн.: січень 2022 року 1652 кВт на суму 10060,31 грн.; лютий 2022 року 1492 кВт на суму 9602,70 грн.; березень 2022 року 392 кВт на суму 1991,80 грн.; квітень 2022 року 1823 кВт на суму 8695,51 грн.; липень 2022 року 4922 кВт на суму 24040,52 грн., що підтверджується рахунками-фактурами, наявними в матеріалах справи.

Як слідує з рахунку-фактури за липень 2022 сальдо станом на 31.07.2022 становить 49284,64 грн.

Згідно акту № 5100 від 26.07.2022р. акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" було здійснено відключення електроустановки споживача, Агрофірми „Проскурів, за договором №22106767 за об`єктом по вул. Глушенкова, 11, ЕІС-код - 62Z818.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Хмельницькенергозбут" за договором №22106767 заборгованість (кінцеве сальдо) Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів станом на 01.08.2022 становить 49284,64 грн.

Листом від 01.03.2023 за №0101-413 АТ "Хмельницькобленерго" повідомлено ТОВ "Хмельницькенергозбут", що за результатами перевірки обсягів споживання електричної енергії по ТКО з ЕІС-кодом 62Z818 (договір №22106767, АФ „Проскурів) за період з 01.01.2021 по 28.02.2023 використано 23240 вКт*год., на підтвердження чого надано розгорнутий баланс за період з 01.01.2021 по 28.02.2023.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи слідує, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22106767 шляхом підписання відповідачем 06.10.2021 заяви-приєднання до вказаного договору.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Частинами 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Взаємовідносини учасників ринку електричної енергії регулюються, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону. Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами.

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. № 312 затверджено ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 1.2.15. Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов у цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Згідно з п. 3.1.5 Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.

Відповідно до п. 3.1.7. Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується в передбаченому договором порядку (п. 3.2.13. Правил).

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (пункт 4.8 розділу IV Правил).

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (пункт 4.13 розділу IV Правил).

Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язко кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у систем електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу (пункт 4.14 розділу IV Правил).

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (пункт 4.19 розділу IV Правил).

Пунктом 5.1. договору визначено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 4 до цього договору.

Так, комерційною пропозицією № 1УП, погодженою сторонами як додаток № 4 до договору, передбачено , що розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок ціни універсальної послуги за 1 кВт*год здійснюється постачальником у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018р. № 1177 (зі змінами). Оплата електричної енергії здійснюється споживачем самостійно у формі 100% попередньої (авансової) оплати заявленого споживачем обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня (авансова) оплата (далі - А) здійснюється споживачем самостійно до 25 числа місяця, що передує розрахунковому, в розмірі, що визначається за наступною формулою: А = Обсяг (заяв) * Цпуп, де Обсяг (заяв) заявлений споживачем обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" виставлялись Агрофірмі „Проскурів рахунки-фактури за фактичну спожиту електричну енергію, зокрема: №22106767 за жовтень 2021 року на суму 45157,66 грн.; №22106767 за листопад 2021 року на суму 52538,76 грн.

У грудні 2022 року АТ "Хмельницькенергозбут" зменшив нарахування на 9107 кВт та відповідно зменшилась заборгованість на 44090,52 грн.: січень 2022 року 1652 кВт на суму 10060,31 грн.; лютий 2022 року 1492 кВт на суму 9602,70 грн.; березень 2022 року 392 кВт на суму 1991,80 грн.; квітень 2022 року 1823 кВт на суму 8695,51 грн.; липень 2022 року 4922 кВт на суму 24040,52 грн., що підтверджується рахунками-фактурами, наявними в матеріалах справи.

Як слідує з рахунку-фактури за липень 2022 сальдо станом на 31.07.2022 становить 49284,64 грн.

Крім того, обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за період з 01.10.2021 по 01.02.2023 обсягом 23240 кВт*год підтверджується розгорнутим балансом, наданим акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (лист від 01.03.2023 за №0101-413).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не розрахувався за спожиту ним електричну енергію, вимоги позивача про стягнення 49284,64 грн. заборгованості є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи. Також судом враховується, що у відзиві на позов відповідач не заперечує щодо основного боргу.

Крім того, позивачем у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання заявлено до стягнення 3% річних, інфляційні втрати та пеню.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство КП „Агрофірма „Проскурів (ухвала Господарського суду Хмельницької області від 20.01.2021 у справі №924/1351/20).

Відповідно до ст. 1 КУзПБ поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як слідує з ч. 5 ст. 41 КУзПБ дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Щодо 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Суд дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок, встановив, що позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних в загальному розмірі 1341,49 грн. за період з 02.02.2022 по 20.04.2023.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1341,49 грн. підлягає задоволенню.

Щодо інфляційних втрат.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19 та від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19.

Як слідує із розрахунку, позивачем правомірно здійснено нарахування інфляційних втрат в загальному розмірі 8007,15 грн. із застосуванням індексів інфляції, які діяли в період з лютого 2022 року по березень 2023 та з урахуванням сум заборгованості та відповідні періоди.

Тому заявлена до стягнення сума інфляційних втрат в розмірі 8007,15 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Щодо пені.

У п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

У комерційній пропозиції передбачено, що споживач у встановленому чинним законодавством порядку, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Суд дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок, встановив, що позивачем правомірно здійснено нарахування пені в загальному розмірі 20801,27 грн. за період з 02.02.2022 по 20.04.2023.

Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, посилаючись на те, що затримка у виконанні зобов`язань пов`язана з відкриттям провадження у справі про банкрутство КП „Агрофірма „Проскурів та введення процедури санації. Також зазначає, що відсутність будь-яких претензій до відповідача протягом значного періоду свідчить про те, що позивачу не було завдано збитків, які б вплинули на його господарську діяльність.

Згідно зі ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому слід взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін; інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що законодавець надав суду можливість зменшувати штрафні санкції, який, у свою чергу, має керуватися при вирішенні такого питання не лише принципом свободи договору, який полягає у можливості узгодити сторонами правочину різноманітні штрафні санкції, так і принципом справедливості, добросовісності та розумності. Аналогічний висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2023 у справі №17-14-01/1494(925/154/22).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19(909/1076/19), від 06.04.2023 у справі №17-14-01/1494(925/154/22).

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18).

Суди дослідивши наведені в клопотанні відповідача доводи, приходить до висновку, що обґрунтування відповідачем обставин щодо майнового стану дійсно мають місце, оскільки відносно КП „Агрофірма „Проскурів відкрито провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим зменшення розміру пені на 90 % фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за надані ним послуги. (Близький за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19).

З огляду на вище викладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення пені та доходить висновку про можливість зменшення розміру пені на 50% у зв`язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 10400,64 грн. пені.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 69033,92 грн., з яких: 49284,64 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію; 10400,64 грн. пеня; 8007,15 грн. інфляційні втрати; 1341,49 грн. 3% річних.

В решті позову щодо стягнення пені в розмірі 10400,63 грн. суд відмовляє у зв`язку із зменшенням її розміру відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Розподіл судових витрат між сторонами.

При розподілі судового збору, зокрема, щодо вимоги про стягнення пені судом беруться до уваги приписи п. 9 ст. 129 ГПК України та у зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача. Тому судовий збір, сплачений позивачем, в тому числі із суми пені, яка зменшена судом, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Агрофірми „Проскурів (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (29000, м. Хмельницький, вул. Свободи 57/2, ) 49284,64 грн. (сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 64 коп.) заборгованості за спожиту електричну енергію; 10400,64 грн. (десять тисяч чотириста гривень 64 коп.) пені; 8007,15 грн. (вісім тисяч сім гривень 15 коп.) інфляційних втрат; 1341,49 грн. (одну тисячу триста сорок одну гривню 49 коп.) 3% річних, 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 27.06.2023р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 10 прим.:1 - до справи;

2 ТОВ „Хмельницькенергозбут (29019, м. Хмельницький, вул. Бандери, буд. 1/1);

3 - „Агрофірма „Проскурів -

4 - Полторацькому А.Є. - @mail.gov.ua

5 - арбітражному керуючому Рудому А.М- @mail.gov.ua

6 ПАТ „Проскурів

7 - Хмельницький обласний центр зайнятості -

8 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області -

9 Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області -

10 - Державна інноваційна фінансово-кредитна установа -