РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2023Справа № 910/20487/13 (910/283/23)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" та Акціонерного товариства "КРКА, фармацевтичний завод, д.д., Ново місце" (KRKA, tovarna zdravil d.d., Novo mesto)

про визнання недійсним правочину в межах справи № 910/20487/13

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача Баляба О.В.,

від відповідача 1 не з`явились.,

від відповідача 2 Тарасов А.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні судді Паська М.В. перебуває справа № 910/20487/13 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк".

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в межах справи № 910/20487/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/20487/13 (910/283/23) та призначено підготовче засідання на 09.02.2023.

20.01.2023 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 відкладено підготовче засідання на 21.03.2023.

21.03.2023 від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 відкладено підготовче засідання на 23.05.2023.

23.05.2023 від Акціонерного товариства "КРКА, фармацевтичний завод, д.д., Ново місце" (KRKA, tovarna zdravil d.d., Novo mesto) надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.06.2023.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

В поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" в особі його ліквідатора (далі - позивач) просить суд:

- визнати недійсними вимоги Акціонерного товариства "КРКА, фармацевтичний завод, д.д., Ново місце" (KRKA, tovarna zdravil d.d., Novo mesto) (далі - відповідач 2) по оплаті боргу FIESTA MANAGEMENT LLP - Товариством з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" (далі - відповідач 1) за Договором переведення боргу № 16 від 30.05.2011 року.

- звільнити Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" від викання цивільного обов`язку майнового поручителя по договору іпотеки від 07.06.2011 року.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про неможливість її задоволення, у з в`язку з її не обґрунтованістю та просив суд відмовити в її задоволенні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Договір про переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року укладено в м. Києві між Відповідачем 2, FIESTA MANAGEMENT LLP , Відповідачем 1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС ЛТД".

Предметом вищезазначеного Договору є перевід боргів FIESTA MANAGEMENT LLP по контрактам № 2011/04 від 15.12.2010 року і по Контракту № 2010/04-F від 05.04.2010 року перед Відповідачем 2.

В підпункті 1.1 вищезазначеного Договору сторони Договору констатували факт існування заборгованості FIESTA MANAGEMENT LLP перед Відповідачем 2 у сумі 6 412 724, 83 Євро.

В підпункті 1.2 Договору переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року сторони зазначили , що під час укладання цього Договору сторони підтверджують наявність обов`язку FIESTA MANAGEMENT LLP сплатити на користь Відповідача 2 суму боргу у розмірі 6.412.724,83 Євро.

Пунктом 5 Договору про переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року передбачено, що FIESTA MANAGEMENT LLP приймає на себе обов`язок відшкодувати Відповідачу 1 всю суму у розмірі 6.412.724,83 Євро протягом 101 банківських днів з дати виставлення письмової вимоги Відповідачем 1.

Пунктом 9 Договору переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року передбачено, що Відповідач 2 дає згоду на отримання платежів по переведенню боргу від Відповідача 1 , та гарантує належне виконання своїх зобов`язань за Договором переведення боргу № 1б.

Пунктом 10 Договору переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року встановлено, що тільки з моменту отримання Відповідачем 2 від Відповідача 1 грошових коштів у повному обсязі боргу (6.412.724,83 Євро) зобов`язання FIESTA MANAGEMENT LLP по контрактом № 2011/04 від 15.12.2010 року та контрактом № 2010/04-F перед Відповідачем 2 припиняються шляхом належного їх виконання.

Пунктом 16 Договору переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року обумовлено, що правом, яке регулює відносини за цим Договором, є матеріальне право України.

Виконання зобов`язань Відповідача 1 перед Відповідачем 2 забезпечено шляхом укладання Договору іпотеки від 07.06.2011 року , укладеного між Відповідачем 2, Позивачем та Відповідачем 1.

Відповідно до положень підпункту 1.1 Договору іпотеки від 07.06.2011 року Відповідач 2 має право (але не обов`язок) у разі порушення Відповідачем 1 своїх зобов`язань за основним зобов`язанням - Договором переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна майнового поручителя - Позивача. У підпункті 1.1.1 Договору іпотеки від 07.06.2011 року обумовлено, що основним зобов`язанням, яке забезпечене цим Договором іпотеки є зобов`язання Відповідача 1 про перевід боргів компанії FIESTA MANAGEMENT LLP по контракту № 2011/04 від 15.12.2010 року і по контракту № 2010/04-F від 05.04.2010 року.

Позивач як майновий поручитель відповідає перед Відповідачем 2 саме за виконання Відповідачем 1 зобов`язань за Договором про переведення боргу № 1б від 30.05.2011 року в розмірі 6.671.447,80 Євро.

Рішенням Господарського суду міста Києві від 18.04.2014 у справі № 5011-33/8680-2012 задоволено позов відповідача 2 та звернуто стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки від 07.06.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1625.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі № 910/32643/15 визнано вимоги відповідача 2 на суму 126.129.371,88 грн., з яких: 89.424.263, 44 грн. - вимог четвертої черги 36.705.108, 44 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до висновків Великої Палати верховного суду, які викладені в постанові від 06.04.2021 року у справі № 910/10011/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповіднодо частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З наведеного вбачається, що таких способів захисту цивільного права, як "визнання недійсною вимоги", а також "звільнення від виконання цивільного обов`язку", відповідна норма матеріального права не передбачає, що виключає можливість задоволення цих вимог.

Договір про переведення боргу № 16 від 30.05.2011 року є чинним та позивачем не оскаржувався, а відтак, позивачем безпідставно заявлено вимоги про визнання недійсними вимог Акціонерного товариства "КРКА, фармацевтичний завод, д.д., Ново місце" (KRKA, tovarna zdravil d.d., Novo mesto) по оплаті боргу FIESTA MANAGEMENT LLP - Товариством з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" за Договором переведення боргу № 16 від 30.05.2011 року.

Крім того, оскільки договір іпотеки від 07.06.2011 року чинний, то ефективним способом захисту є припинення договору іпотеки, у зв`язку із погашенням заборгованості за основним договором або з підстав передбачених договором, або законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

При цьому, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Крім того, суд керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Судовій збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Відмовити в задоволенні позову повністю.

2.Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та строк визначені розділом ІV ГПК України.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст рішення складено 26.06.2023.