ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"28" червня 2023 р. Cправа № 902/397/23
Суддя Господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., при секретарі судового засідання Надтока Т., розглянувши заяву Фермерського господарства "Добробут Людей" (вх. № канц. суду 01-34/5859/23 від 15.06.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі
Представники сторін не з`явились
21.03.2023 Фермерське господарство "Добробут Людей" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Щербини" про стягнення 91 583 грн заборгованості за Договором № 2003/20 про надання послуг від 20.03.2020.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/397/23) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.
15.06.2023 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу з підтверджуючими доказами таких витрат.
Ухвалою суду від 16.06.2023 р. судове засідання з вирішення питання щодо розгляду заяви Фермерського господарства "Добробут Людей" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 902/397/23 призначено на 28.06.2023.
20.06.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивча на підставі поданих документів.
На визначений час у судове засідання 28.06.2023 представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялись ухвалою суду від 16.06.2023.
Розглянувши заяву представника Фермерського господарства "Добробут Людей" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, 17.11.2022 між Адвокатським бюро «Максима Бугайчука» в особі адвоката Бугайчука Максима Володимировича та Фермерським господарством "Добробут Людей" (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги № 22/22, за умовами якого (пункт 1.1.) Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову (правничу) юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно пункту 2.1.1. Договору Адвокатське бюро представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в Господарському суді Вінницької області, судах усіх інстанцій та юрисдикцій, в органах державної влади та місцевого самоврядування, в установах, організаціях.
У пунктах 4.1.1. 4.1.5. Договору сторонами узгоджено вартість надання правничої допомоги в Господарської суді Вінницької області, зокрема:
- підготовка та відправлення позовної заяви до Господарського суду Вінницької області 3 000,00 грн;
- участь в судових засіданнях у справі 1 000,00 грн за одне засідання;
- гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 5000, 00 грн.
Відповідно до пункту 4.2. Договору оплата за правничу допомогу у вигляді гонорару, передбаченого пунктом 4.1. здійснюється в наступному порядку:
- Клієнт протягом 2-х днів з моменту підписання договору в якості авансового платежу за правничу допомогу перераховує у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок), яка передбачена в п.п. 4.1.1. Договору (п. 4.2.1. Договору).
- Клієнт за правничу допомогу передбачену в п.п. 4.1.2. 4.1.4. оплачує Адвокатському бюро після фактичного надання послуг на підставі рахунку і акту наданих послуг (п. 4.2.2. Договору).
- Гонорар за прийняття рішення на користь Клієнта передбачений в п. 4.1.5. Договору в розмірі 5 000,00 грн. Клієнт перераховує у безготівковій формі Адвокатському бюро протягом 2-х днів з дня ухвалення рішення судом першої інстанції. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та сплата суми боргу під час розгляду справи (п. 4.2.3. Договору).
Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано до суду 15.06.2023 року разом із заявою щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.
Матеріали справи містять ордер серії АМ №1042516 від 13.01.2022 на представництво інтересів позивача адвокатом Бугайчуком Максимом Володимировичем, копію свідоцтва №001081 від 12.07.2019 про право Бугайчука Максима Володимировича на заняття адвокатською діяльністю.
Під час розгляду справи між позивачем Фермерським господарством "Добробут Людей" та адвокатом Бугайчуком Максимом Володимировичем підписано наступні акти надання послуг: акт надання послуг № 2 від 09.03.2023 року на загальну суму грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн; акт надання послуг № 5 від 10.05.2023 року на загальну суму грошових коштів у розмірі 1 000,00 грн; акт надання послуг № 7 від 11.05.2023 року на загальну суму грошових коштів у розмірі 1 000,00 грн; акт надання послуг № 8 від 12.06.2023 року на загальну суму грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 висловлено правову позицію, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, суд може зменшити суму судових витрат встановивши їх неспіврозмірність характеру спору, ступеню складності справи, обсягу матеріалів у справі та тривалості її розгляду, кількості підготовлених процесуальних документів, кількості засідань, враховуючи наявність заперечень з боку відповідача стосовно суми стягнення, витраченого адвокатами часу на надання правової допомоги, та іншим обставинам, які мають істотне значення, незалежно від того, чи подавалося таке клопотання відповідачем.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Господарський суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, а саме в сумі 10 000,00 грн, з огляду на наступне.
Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг за укладеним договором та встановлено, що дані послуги є обґрунтованими та такими, що підтверджено документально.
У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 ч. 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Вивчивши надані позивачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 10 000,00 грн, про що надав суду документальне підтвердження із зазначенням вартості кожної наданої послуги.
Обсяг наданих правничих послуг під час розгляду цього спору підтверджується матеріалами справи. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат, у зв`язку з чим заява Фермерського господарства "Добробут Людей" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.
Відповідно, пунктом другим частини п`ятої статті 238 ГПК України, визначено, що в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 233 ГПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Частиною першою статті 244 ГПК України встановлено вичерпний перелік випадків, коли суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення: 1) якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Фермерського господарства "Добробут Людей" від 15.06.2023 (вх. № канц. суду 01-34/5659/23) про ухвалення додаткового рішення у справі № 902/397/23 задовольнити.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено 30.06.2023.
Суддя Яремчук Ю.О.
1 - до справи