ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 Справа № 914/329/23

м.Львів

За позовом: Акціонерного товариства «Ідея Банк», м.Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця Григоряна Гегама Артушовича, м.Білготород-Дністровський Одеської області

про стягнення 222845,60 грн. заборгованості

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Сосницькій А.А.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи підприємця Григоряна Гегама Артушовича про стягнення заборгованості за кредитним договором №КБ01.00301.008867001 від 26.10.2021 у розмірі 222845,60 грн., з якої: 155563,34 грн. основного боргу, 27772,87 грн. простроченого боргу, 4,50 грн. прострочених процентів, 6,27 грн. строкових процентів, 21898,70 грн. нарахованої плати за обслуговування кредиту, 17599,92 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту.

Ухвалою суду від 30.01.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначити судове засідання на 01.03.2023 року.

У поданій позовній заяві від 24.01.2023, Позивач просить проводити розгляд справи без участі представника АТ « Ідея Банк».

В судове засідання 01.03.2023 року представники сторін не з`явились. Ухвалою суду від 01.03.2023 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та підготовче засідання призначено на 29.03.2023 року на 13:30 год.

На виконання вимог ухвали від 01.03.2023 представником позивачем подано заяву від 13.03.2023 за вх.№6311/23.

Підготовче судове засідання, призначене на 29.03.2023 року не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Кітаєвої С.Б. у відпустці. Ухвалою суду від 03.04.20253 продовжено строки підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання призначено на 19.04.2023 року на 14:15 год.

Підготовче судове засідання, призначене на 01.05.2023 року не відбулось, у зв`язку з непрацездатністю судді Кітаєвої С.Б. Ухвалою суду від 01.05.2023 року підготовче засідання призначене на 11.05.2023 року на 15:30 год.

В підготовче засідання 11.05.2023 представники сторін не з`явились. Ухвалою суду від 11.05.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 14.06.2023 року на 11:00 год.

В судове засідання 14.06.2023 року представники сторін не з`явились.

Суд зазначає, що поштова кореспонденція (ухвали суду від 30.01.2023, від 01.03.2023, від 03.04.2023 та від 01.05.2023), яка надсилалася за адресою місцезнаходження відповідача, фізичної-особи підприємця Григоряна Гегама Артушовича, повернулася на адресу суду з відмітка «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Оскільки до суду не надходило жодних клопотань учасників справи або одного з них, по суті спору (відповідач відзив не подав, проти позову не заперечив), які не перешкоджають можливості вирішенню справи по суті, враховуючи наданий процесуальним законом строк для розгляду відповідної справи, суд дійшов висновку розглянути спір по суті.

Частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 26.10.2021 було укладено кредитний договір №КБ01.00301.008867001, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на поповнення обігових коштів в сумі 199 999,00 грн. зі сплатою фіксованих процентів 0,01 % річних, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника зі строком користування по 26.10.2024 включно. Перерахування коштів підтверджується меморіальним ордером .

Відповідно п.3.1.1. Кредитного договору комісія за видачу кредитних коштів утримується Банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів.

Згідно з п. 3.1.2 комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується Позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у Графіку щомісячних платежів, який наведений в Додатку № 1 до даного договору (надалі-Графік щомісячних платежів, Графік платежів, Графік). Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.

Відповідно до Кредитного договору проценти нараховуються два рази на місяць методом «факт/факт» ( п.3.2. Договору). Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом.( п.3.3 Договору).

Згідно п.3.4 Договору Графік платежів Позичальника за Договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною Договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за Договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором або законном.

Позивач, вказує, що відповідно до п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором.

Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. (п.4.2.Кредитного договору).

Відповідно до п.5.2.5. Кредитного договору Банк має право відмовити у видачі Позичальнику Кредиту або його частини та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, зокрема, у випадку невиконання/ неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором; невиконання грошових зобов`язань за Договором.

При цьому датою, з якої у Банку виникає право вимагати у Позичальника погашення заборгованості за Договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли Банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п.5.2.5. Договору фактів. Банк письмово повідомляє Позичальника у випадку прийняття рішення про відмову від виплати Кредиту з зазначених вище підстав. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути Кредитору всю заборгованість за Договором згідно п.5.2.5. Договору тягне за собою виконання всіх передбачених Договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк або термін, що зазначений у вимозі Банку, яка направляється Позичальнику в порядку п.12.1. Договору. У випадку порушення Позичальником встановленого у вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за цим Договором кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав, та Позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором.

На адресу Відповідача Банком направлено вимогу на усунення порушення кредитних зобов`язань від 03.11.2022, яку було вручено Відповідачу особисто 07.12.2022, докази чого у справія. Позивач вимагав терміново протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня фактичного користування погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором. Також, Відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із Відповідача заборгованості за Кредитним договором на власний вибір Банку.

Позивач вказує, що він повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером. Станом на дату позовуи Відповідач не повернув отриманий кредит в встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач змушений був звернутися до суду. Остання сплата Відповідачем/зарахування по Кредитному договору здійснена 20.05.2022.

Позивач просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Григоряна Гегама Артушовича судовий збір в розмірі 3 342,69 грн. (три тисячі триста сорок дві гривні 69 копійок), що сплачений при поданні позовної заяви.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився. Відзиву на позов не подавав.

Обставини справи.

26.10.2021 між АТ «Ідея Банк» (надалі-Позивач, Банк) та ФОП Григорян Гегам Артушович (надалі- Відповідач, Позичальник, Боржник) було укладено Кредитний договір №КБ01.00301.008867001 ( надалі-Кредитний договір) , за умовами якого

( п.1.1.Договору) Кредитор надає Позичальнику грошові кошти (надалі Кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених даним Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти та комісії за користування.

Згідно п.2.1 Договору, Банк видає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта Кредиту -199999.00 грн.; ціль кредиту-поповнення обігових коштів; процентна ставка фіксована -0.01 %; комісія за видачу кредитних коштів-0.99% від суми кредиту; комісія за обслуговування кредитної заборгованості-2,2% від суми кредиту; термін повернення Кредиту-по 26.10.2024 (включно); порядок видачі Кредиту-перерахунок коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 ; графік повернення Кредиту Додаток №1 до Договору кредиту.

Кредитор надає кредит у день підписання Договору шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 .

У пункті 2.4. Договору вказано, що Кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Датою видачі Кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку Позичальника. (п.2.5. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору Позичальник сплачує Банку вказані у п. 2.1. комісії в наступному порядку: комісія за видачу кредитних коштів утримується Банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів; комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується Позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у Графіку щомісячних платежів, який наведений в Додатку №1 доданого Договору (далі «Графік»). Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.

Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом (п.3.2, 3.3 Договору).

Графік платежів Позичальника за Договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною Договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за Договором, а також у інших випадках, передбачених цим Договором або законом (п.3.4. Договору).

Відповідно до п.3.5. Договору Банк вправі припинити нарахування за Договором, включаючи проценти, неустойки (штрафу, пені) з моменту звернення до Позичальника із вимогою про дострокове виконання кредитних зобов`язань.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором.

Пунктом 4.2. Договору, Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком.

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку НОМЕР_1 грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно Графіку. ( п.4.4 Кредитного договору).

Відповідно до п.5.2.5 (Договору) Банк має право відмовити у видач Позичальнику Кредиту або його частини та/або вимагати дострокового повернення кредиту у наступних випадках: наявності обставин, які свідчать про те, що наданий Позичальникові Кредит не буде повернуто у строки, визначені цим Договором; надання для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам законодавства та встановленим в Банку правилам; надання Позичальником для отримання Кредиту документів/інформації, що виявились недостовірними; невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених Договором; наявності арешту грошових коштів Позичальника на його поточних рахунках в Банку; нецільового використання Кредиту або його частини; невиконання грошових зобов`язань за Договором; порушення проти Позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення/ліквідацію; у випадку незгоди зі зміною процентної ставки на умовах Договору.

При цьому датою, з якої у Банку виникає право вимагати у Позичальника погашення заборгованості за Договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли Банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п.5.2.5. Договору фактів. Банк письмово повідомляє Позичальника у випадку прийняття рішення про відмову від виплати Кредиту з зазначених вище підстав. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання Позичальника достроково повернути Кредитору всю заборгованість за Договором згідно п.5.2.5. Договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим Договором платіжних зобов`язань Позичальника в строк або термін, що зазначений у вимозі Банку, яка направляється Позичальнику в порядку п.12.1. Договору. У випадку порушення Позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за Договором кінцевий термін погашення кредиту вважаєтеся таким, що настав, та Позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені Договором.

Сторони підтверджують, що цей Договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н., вул. Валова, 11, та, у випадку спору між Сторонами за цим Договором, позов може пред`являтися за місцем виконання Договору (п.8.3. Договору).

Відповідно до п.9.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з дня підписання його обома Сторонами та діє до сплину Терміну повернення Кредиту Зобов`язання сторін за договором діють до їх повного виконання.

Сторонами визначено Графік щомісячних платежів за Кредитним договором (Додаток №1).

Вказаний Договір та Додаток №1 до нього підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток Сторін Договору.

26.10.2021 р., Позивачем перераховано на користь Відповідача 199999,00 грн., що підтверджується Меморіальним ордером від 26.10.2021р., №9519830. Призначення платежу: «Видача кредиту згідно кредитного договору №КБ01.00301.008867001» та Випискою з банківського рахунку Відповідача UA0923284.

В обґрунтування заявленого Позову Позивач вказує, що Відповідач свої зобов`язання щодо повернення, сплати кредиту, та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору.

З метою досудового врегулювання спору Вимогою про дострокове виконання зобов`язань від 03.11.2022 р. за вх.№№12.4.2/КБ01.00301.008867001 Позивач звернувся до Відповідача з повідомлення про існування станом на 03.11.2022 заборгованості за Кредитним договором, що підлягає достроковому погашенню, яка становить 227245,58 грн., за яких: строковий основний борг-161118,04 грн.; прострочений основний борг-22218,17 грн.; прострочені проценти-3,17 грн.; строкові проценти-7.6 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту-17599,92 грн.; пеня-0 грн.; дебіторська заборгованість-0 грн.; інші штрафні санкції-0 грн.

У Вимозі Позивач попереджав Відповідача, що, в разі невиконання вимоги у встановлені строки, буде вживати заходів для примусового стягнення заборгованості, в т.ч. за рахунок майна Позичальника, обравши спосіб звернення стягнення на власний вибір та не заборонений законодавством на момент його застосування (здійснення).

Відповідачем Вимогу отримано 07.12.2022, що підтверджується витягом інформації відстеження пересилання поштового відправлення за ідентифікатором №307 Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта, проте, залишено без відповіді та реагування.

З підстав наведених вище, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором №КБ01.00301.008867001 в розмірі 222 845,60 грн, з якого основний борг- 155 563,34 грн.; прострочений борг-27 772,87 грн.; строкові проценти-6,27 грн.; прострочені проценти-4,50 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту-21 898,70 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту-17 599, 92 грн.

Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно вимог ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статті ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Приписами ч.2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», що за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

При цьому суд зазначає, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення Позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок Позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного Позивачем періоду часу, протягом якого, на думку Позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного Позивачем максимального розміру заборгованості.

Аналізуючи твердження та подані Позивачем на їх підтвердження докази, враховуючи відсутність заперечень Відповідача проти заявлених позовних вимог, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують наведені Позивачем обставини щодо укладення між Сторонами кредитного договору та надання Позивачем Відповідачу кредитних коштів, а також неналежного виконання Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з повернення таких коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами та інших передбачених Договором платежів.

З врахуванням встановлених в мотивувальній частині цього рішення обставин суд зазначає, що наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати дострокового повернення суми кредиту, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у зв`язку із чим Відповідачу було надіслано Вимогу про дострокове виконання зобов`язань від 03.11.2022р. вих. 12.4.2/КБ01.00301.008867001 про дострокове погашення заборгованості.

Відтак право Позивача, за захистом якого він звернувся до суду, є порушеним, та підлягає захисту судом.

Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст.ст.73, 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищесказане, в тому числі те, що матеріалами справи підтверджено обставину укладення між Позивачем та Відповідачем Договору, порушення Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними і інших передбачених Договором платежів у встановлені Договором порядку та строки, беручи до уваги відсутність доказів повернення Відповідачем кредиту, сплати Відповідачем відсотків за користування ним та інших передбачених Договором платежів, суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 155 563,34 грн.-основного боргу; 27 772,87 грн.-простроченого основного боргу; 6,27 грн.-строкових процентів; 4,50 грн.-прострочених процентів; 21 898,70 грн.-строкова плата за обслуговування кредиту; 17 599, 92 грн.- прострочена плата за обслуговування кредиту, загальна сума заборгованості становить 222 845,60 грн, є обґрунтованими та мотивованими і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивачем понесено у зв`язку із розглядом справи судові витрати на сплату 3 342,69 грн. судового збору.

Як доказ сплати судового збору Позивачем подано Платіжну інструкцію від 27.12.2022р. №10015920 про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 3342,69грн., оригінал якої є додатком №1 до позовної заяви.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористався.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу І ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 3342,69 грн., недоведення Відповідачем розміру понесених судових витрат у справі, суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 3342,69 грн. слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягнути з Відповідача на користь Позивача 3342,69 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 13, 14, 46, 73, 74, 76-80, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Григоряна Гегама Артушовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11; ) 155 563,34 грн основного боргу; 27 772,87 грн простроченого боргу; 6,27 грн строкових процентів; 4,50 грн прострочених процентів; 21 898,70 грн строкової плати за обслуговування кредиту; 17 599, 92 грн простроченої плати за обслуговування кредиту та 3342,69 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписано 21.06.2023.

Суддя Кітаєва С.Б.