ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Справа№ 910/4067/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

на рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. (повний текст складено 28.11.2022 р.)

у справі № 910/4067/22 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

про стягнення 214630,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Приватне підприємство "Фірма "Голд Транс" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 214630,00 грн за договором добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора) № -1000006 від 27.11.2020 р.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що у зв`язку з настанням страхового випадку, передбаченого умовами укладеного з відповідачем договору добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора) № -1000006 від 27.11.2020 р., останній повинен здійснити виплату страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 р. у справі № 910/4067/22 залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/4067/22 позов Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Також у апеляційній скарзі скаржником викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що позивачем без згоди страховика було підписано акт врегулювання претензії № 238 від 30.08.2021 р. та самовільно сплачено на рахунок третьої особи грошові кошти, що суперечить п. 15.3 договору страхування № -1000006 від 27.11.2020 р. Також скаржник вказує, що під час проведення його уповноваженим представником огляду пошкодженого вантажу було встановлено, що пошкодження вантажу стало внаслідок розміщення вантажу з порушенням п. п. 25.10.2, 25.10.3 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, згідно з яким вантажовідправник повинен розміщувати ящики в кузові автомобіля щільно без проміжків та фіксувати упорами щоб запобігти їх пересуванню.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4067/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/4067/22.

До суду 11.01.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/4067/22.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/281/23 від 17.01.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4067/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4067/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1, Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4067/22 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4067/22, зупинено дію рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р у справі № 910/4067/22 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.

До суду 27.02.2023 р. від Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2210/23 від 21.06.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4067/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4067/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 р. справу № 910/4067/22 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

10.10.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (далі - замовник) та Приватним підприємством "Фірма "Голд Транс" (далі - перевізник) було укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 10-10/18 (далі - договір перевезення).

Відповідно до п. 1.1 договору перевезення замовник доручає, а перевізник бере на себе обов`язок здійснювати на підставі заявок замовника перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами на території України та/або за й межами (міжнародні перевезення), а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до умов даного договору.

Згідно з п. 3.2.7 договору перевезення перевізник зобов`язується приймати на себе у період з моменту прийняття вантажу до перевезення від представника замовника до моменту вручення його представнику вантажоотримувача повну майнову відповідальність за пошкодження, знищення, викрадення або втрату вантажу.

У відповідності до п. 3.2.12 договору перевезення перевізник зобов`язується відшкодовувати замовнику повну вартість пошкодженого, знищеного, викраденого чи втраченого майна в порядку та строки, передбачені пунктом 5.3.5.

Як передбачено п. 5.3.5 договору перевезення, у разі пошкодження, знищення, викрадення або втрати вантажу (включаючи випадки коли таке знищення, викрадення або втрата сталися з вини третіх осіб), перевізник відшкодовує замовнику повну вартість пошкодженого, знищеного, викраденого або втраченого вантажу і інші пов`язані з цим збитки замовника (в тому числі податку на додану вартість, акцизного податку, вартість акцизних марок, вартість доставки та митного оформлення, вартість послуги транспортування продукції від виробника до замовника, вартість митого терміналу, вартість логістичних послуг складування та доробки продукції), перевізник зобов`язується протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання відповідної вимоги сплатити вартість пошкодженого, знищеного, викраденого або втраченого вантажу та розмір збитків, що підтверджується замовником первинними документами. При цьому, для підтвердження перелічених у цьому пункті порушень перевізника чи залучених ним до перевезення третіх осіб, достатньо акту, складеного у порядку, передбаченому пунктом 2.12 договору.

17.08.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" на підставі заяви замовило у Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" перевезення вантажу: алкогольна продукція, 20 т. за маршрутом Prodimpekss Logistikas Grupa SIA Bullu iela 47A, Riga, LV-1067, Latvija (адреса завантаження) - м. Київ, вул. Автопаркова, 7 (адреса розвантаження). Дата доставки вантажу 25.08.2021.

В якості транспортних засобів, якими мало здійснюватися перевезення вантажу, в заявці були зазначені причеп SCHMITZ SKO 24 L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та тягач VOLVO FH 13.500, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

19.08.2021 р. Приватне підприємство "Фірма "Голд Транс" в м. Рига, Латвія за СМR LV-113366848 прийняло від Prodimpekss Logistikas Grupa SIA до перевезення вантаж алкогольної продукції, розташований на 33 палетах 972 ящика віскі, 132 ящика рому та 72 ящика горілки, замовником перевезення та вантажоодержувачем вказано Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик".

Перевезення здійснювалось причепом SCHMITZ SKO 24 L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , тягачем VOLVO FH 13.500, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

26.08.2021 р. вантаж під пломбою було доставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» за адресою: м. Київ, вул. Автопаркова, 7.

Після розкриття причепу виявилось, що декілька палет з віскі Bells "Original" 1 л завалилися (впали), в причепі наявні розбиті пляшки віскі, наявні плями від віскі на ящиках, що свідчить про пошкодження вантажу.

27.08.2021 р. відбулося розвантаження та видача вантажу вантажоодержувачу та встановлено, що під час перевезення вантажу віскі Bells "Original" 1 л в кількості 1262 пляшок було пошкоджено.

Так, внаслідок завалу кількох палет 192 пляшок цього віскі було розбито, а на 1070 пляшках - пошкоджені етикетки та акцизні марки, у зв`язку з чим вказаний товар не підлягає подальшій реалізації.

Пошкоджений товар вантажоодержувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» прийнято не було, решта товару, а саме: ром Captain Morgan "Dark" 0,7 л в кількості 1584 пляшки, горілка Smirnoff (черв.) 3 л в кількості 288 пляшок та віскі Bells "Original" 1 л в кількості 10398 пляшок було доставлено позивачем належним чином та прийнято вантажоодержувачем, що підтверджується актом приймання-передачі продукції № 27/08 від 27.08.2021 р.

30.08.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулося до Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" із претензією № 238 про відшкодування збитків у розмірі вартості пошкодженого вантажу в сумі 227167,50 грн.

15.09.2021 р. Приватне підприємствао "Фірма "Голд Транс" сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" 227167,50 грн збитків, що підтверджується платіжним дорученням № 5732.

27.11.2020 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроінс Україна" (далі - страховик) та Приватним підприємством "Фірма "Голд Транс" (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування відповідальності перевізника (далі - експедитора) № -1000006 (далі - договір страхування).

Відповідно до п. 3 договору страхування предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону України та пов`язані з відшкодуванням збитків правочинної за договором перевезення особи, що виникли внаслідок неналежного виконання страхувальником умов договору перевезення, у відповідності до умов чинного законодавства України.

За п. 4 договору страхування страховим випадком за даним договором є настання відповідальності страхувальника (обов`язок відшкодувати збитки) за неналежне виконання умов договору перевезення, що призвело до втрати, загибелі або пошкодження вантажу та/або несвоєчасної доставки за нижче переліченими ризиками і відповідно до умов договору.

У відповідності до п. 4.1 договору страхування відповідальність за вантаж - відповідальність за збитки, заподіяні власникові вантажу у результаті повної або часткової втрати, псування, пошкодження, викрадення, зникнення або нестачі вантажу відповідно до: положень Конвенції КДПВ 1956 і протоколу до Конвенції 1978 - при міжнародних перевезеннях; положень чинного законодавства України про транспортні перевезення; правил перевезень вантажу автомобільним транспортом в Україні - при здійсненні перевезення вантажів в межах України, що здійснюються на підставі товарно-транспортної накладної (далі ТТН).

За умовами п. 5.1.1 договору страхування відповідальність страховика по кожному страховому випадку обмежена сумами: відповідальність за вантаж - 50000 EUR.

Згідно п. 5.4 договору страхування, якщо не передбачено іншого, безумовна франшиза (частина збитку, що не відшкодовується страховиком) по кожному страховому випадку становить: спеціальна франшиза - 400 EUR; по підакцизним вантажам.

Згідно з п. 12.1 договору дія договору страхування поширюється тільки на перевезення вантажів засобами наземного транспорту, зазначеними у додатку до цього договору страхування, що є його невід`ємною частиною.

Договір діє тільки при використанні страхувальником автомобілів/тягачів, які зазначені в цьому договорі, та в частині відповідальності або витрат, які можуть виникнути при використанні автомобілів/тягачів, які зазначені в цьому договорі (п. 12.2 договору).

Відповідно до п. 15.13 договору страхування в межах встановлених умовами цього договору сум приймається ризик виникнення відповідальності страхувальника за збитки, заподіяні власнику в результаті неналежного виконання зобов`язань, що випливають з договору перевезення, і зокрема: за збитки, заподіяні власнику вантажу в результаті повної або часткової втрати, загибелі, пошкодження вантажу - у розмірі дійсного прямого збитку, завданого власнику вантажу, відповідно до транспортного законодавства, яким визначається відповідальність перевізника, за виключенням суми франшизи та з урахуванням п. 5.1.1 цього договору.

Додатком № 1 до договору страхування сторонами погоджено реєстр транспортних засобів.

У відповідності до п. п. 46, 91 реєстру зазначені такі транспортні засоби: причеп SCHMITZ SKO 24 L, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; тягач VOLVO FH 13.500, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Володіння вказаними транспортними засобами Приватним підприємством «Фірма «Голд Транс» підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 22.10.2019 р. та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 07.10.2020 р.

27.08.2021 р. Приватне підприємство «Фірма «Голд Транс» надіслало на електронну пошту .uа повідомлення про настання страхової події за договором добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора), що підтверджується скріншотом з електронної пошти позивача.

11.10.2021 р. позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування № 11/10-2, в якій просив сплатити Приватному підприємству «Фірма «Голд Транс» страхове відшкодування у розмірі 227167,50 грн за мінусом 400 EUR спеціальної франшизи по підакцизним вантажам, яка отримана відповідачем 05.11.2021 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом із заявою відповідачу були надіслані документи необхідні для виплати страхового відшкодування, передбачені п. 15.11 договору добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора) № -1000006 від 27.11.2020 р.

Однак відповіді на вказану заяву відповідач не надав, страхове відшкодування позивачу не сплатив.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, в порушення умов укладеного договору страхування, не зважаючи на настання страхового випадку, не сплатив позивачу суму страхового відшкодування.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як передбачено ст. ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За ч. 2 ст. 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ч. 2 ст. 310 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення.

Частинами 1, 3, 4 статті 314 ГК України визначено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу. Якщо внаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може бути використаний за прямим призначенням, одержувач вантажу має право від нього відмовитися і вимагати відшкодування за його втрату.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Як було встановлено вище, Приватне підприємство "Фірма "Голд Транс" зобов`язалось виконати на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" перевезення вантажу алкогольних напоїв, вказаного в СМR LV-113366848 від 19.08.2021 р., у тому числі доставити та передати цей вантаж вантажоодержувачу.

Однак вказане зобов`язання в частині доставки та передачі вантажу загальною вартістю 227167,50 грн не виконано через його пошкодження під час перевезення, відтак у позивача як у перевізника виник передбачений договором перевезення обов`язок відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" повну вартість пошкодженого під час перевезення вантажу в загальному розмірі 227167,50грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Так, між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроінс Україна" та Приватним підприємством "Фірма "Голд Транс" було укладено договір добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора) № -1000006 від 27.11.2020 р., предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону України та пов`язані з відшкодуванням збитків правочинної за договором перевезення особи, що виникли внаслідок неналежного виконання страхувальником умов договору перевезення, у відповідності до умов чинного законодавства України.

З умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора) вбачається, що страховим випадком, із настанням якого у відповідача виникає обов`язок виплатити позивачу страхове відшкодування, є саме настання у Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" відповідальності за договором перевезення відшкодувати збитки, завдані внаслідок, зокрема, пошкодження вантажу, прийнятого до перевезення, тобто за неналежне виконання умов договору перевезення.

Таким чином, одночасно з виникненням у позивача обов`язку відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" вказані вище збитки, настав страховий випадок, передбачений п. 4 укладеного з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроінс Україна" договору добровільного страхування відповідальності перевізника (експедитора) № -1000006 від 27.11.2020 р. у вигляді настання відповідальності страхувальника (обов`язок відшкодувати збитки) за неналежне виконання умов договору перевезення, що призвело до втрати, загибелі або пошкодження вантажу.

Доводи скаржника про те, що позивачем без згоди страховика було підписано акт врегулювання претензії № 238 від 30.08.2021 р. та самовільно сплачено на рахунок третьої особи грошові кошти, що суперечить п. 15.3 договору страхування № -1000006 від 27.11.2020 р., колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно п. 15.3 договору страхування страхувальник не має права без письмової згоди страховика давати обіцянки, робити пропозиції про добровільне відшкодування збитків, визнавати повністю або частково свою відповідальність, що може бути покладено на страховика.

Разом з цим, згідно з п. 15.11.1 договору страхування до вимоги про відшкодування збитків страхувальник повинен надати усі необхідні документи, що мають відношення до страхового випадку, для визначення розміру збитку внаслідок його настання, у тому числі документ, що підтверджує факт оплати претензії страхувальником.

Як передбачено п. 15.21 договору страхування, страховик відшкодовує збитки після фактичної оплати їх страхувальником або його агентом.

Таким чином, позивачем на виконання п. 15.11.1 та п. 15.21 укладеного договору страхування було правомірно здійснено оплату на користь третьої особи грошових коштів у розмірі 227167,50 грн. в якості відшкодування збитків.

Доводи скаржника про те, що під час проведення уповноваженим представником скаржника огляду пошкодженого вантажу було встановлено, що пошкодження вантажу стало внаслідок розміщення вантажу з порушення п. п. 25.10.2, 25.10.3 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, згідно з яким вантажовідправник повинен розміщувати ящики в кузові автомобіля щільно без проміжків та фіксувати упорами, щоб запобігти їх пересуванню, колегія суддів вважає необґрунтованими враховуючи наступне.

В преамбулі Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363, зазначено, що ці Правила не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами.

З матеріалів справи вбачається, що перевезення вантажу алкогольної продукції здійснювалося позивачем у міжнародному сполученні, завантаження вантажу відбувалося на території Латвії, відтак, здійснюючи перевезення у міжнародному сполученні, перевізник не зобов`язаний куруватися Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадку, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до ч. 1 ст. 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.05.2018 р. у справі № 907/603/17 та від 27.10.2020 р. у справі № 903/846/19.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Як передбачено ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 214630,00 грн (227167,50 грн вартість товару - 12537,46 грн франшизи (400 євро за курсом Національного банку України станом на 25.05.2022 р. 31,34 грн)) страхового відшкодування є обґрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/4067/22 ухвалено з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/4067/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/4067/22.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко