ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р. Справа№ 925/817/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022

у справі №925/817/22 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Черкаського обласного центру зайнятості

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1

про стягнення 44 123,78 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року Черкаський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаської області про стягнення 44123,78 грн, нарахованих та виплачених громадянину ОСОБА_1 як допомога по безробіттю, а також про відшкодування судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що протиправна поведінка відповідача виявляється у неправомірній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, а причинним зв`язком між протиправною поведінкою та збитками є звернення гр. ОСОБА_1 до Філії позивача про отримання допомоги по безробіттю, що спричинило шкоду останньому. Виплата допомоги по безробіттю не здійснювалась би позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідачем. Вказане доводить наявність шкоди, завданої позивачу та причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою. Підставою звернення ОСОБА_1 до позивача із заявою про надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю була саме відмова у призначенні йому пенсії відповідачем. Таким чином, своїми неправомірними діями відповідач завдав позивачу матеріальну (майнову) шкоду в розмірі отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за періоди з 20.01.2021 по 15.03.2021, 02.06.2021 по 07.07.2021 та 24.12.2021 по 11.04.2022 на загальну суму 44 123,78 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь Черкаського обласного центру зайнятості 44123,78 грн, нарахованих та виплачених громадянину ОСОБА_1 , як допомога по безробіттю та 2481,00 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що обставини протиправної поведінки Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідача у даній справі) виявились у безпідставній і незаконній відмові у призначенні громадянину ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, є встановленими та не підлягають доведенню. Виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, не за власною ініціативою, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення". Здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду соціального страхування особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії громадянину ОСОБА_1 відповідним органом.

Внаслідок неправомірних дій відповідача громадянину ОСОБА_1 своєчасно не призначено пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, Чигиринська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості здійснила виплату допомоги по безробіттю громадянину ОСОБА_1 як особі, яка не мала будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями управління пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність усіх трьох елементів (складових) правопорушення в діях відповідача, необхідних для притягнення його до відповідальності у вигляді стягнення шкоди на підставі ст.1173 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5667/21, яке набрало законної сили 26.01.2022, Головним управлінням зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді механізатора СТОВ "Зам`ятниця" з 04.04.2000 до 14.11.2006; повторно розглянуто заяву останнього та призначено з 20.01.2021 на підставі ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсію на пільгових умовах, виплату якої проведено в травні 2022 року, в тому числі за попередній період.

Крім того, апелянт стверджує, що доводи третьої особи про те, що він не отримував постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 у справі №580/5667/21 та дізнався про неї лише 07.03.2022 є безпідставними, оскільки останній, як позивач у справі, зобов`язаний був сам (із розумним інтервалом часу) цікавитися провадженням у справі, результати розгляду якої породжують певні права та обов`язки, що в подальшому вплинуть на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, в даному випадку - виплату пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема, міг ознайомитись із постановою апеляційної інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також апелянт зазначає, що Головне управління перебувало у спірних правовідносинах щодо призначення пенсії, які регулюються пенсійним законодавством саме з ОСОБА_1 та здійснило виплату призначеної пенсії за весь минулий період. Громадянин ОСОБА_1 самостійно та свідомо звертався до територіального Центру зайнятості за відповідними виплатами та саме даний громадянин, як отримувач коштів несе усі ризики із правомірності їх отримання.

Апелянт звертає увагу, що заявлена до стягнення сума була сплачена Черкаським обласним центром зайнятості добровільно, а саме виплачена як допомога по безробіттю (матеріальне забезпезпечення) у зв`язку з наданням ОСОБА_1 статусу безробітного, що свідчить про відсутність завданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області матеріальної шкоди Черкаському обласному центру зайнятості та про відсутність підстав для стягнення шкоди у вигляді коштів, перерахованих ОСОБА_1 , як допомоги по безробіттю.

Таким чином скаржник наголошує, що Черкаським обласним центром зайнятості не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями Головного управління та виплатами ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 44 123, 78 грн, що є обов`язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди, відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 28.03.2023 зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, позивач вказує, що твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 або його представник мали бути обізнаними та повідомити позивача, що 26.01.2022 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 580/5667/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 без змін, не підтверджуються належними доказами у справі та є припущеннями.

Позивач зауважує, що протиправна поведінка відповідача виявилась у безпідставній і незаконній відмові у призначенні громадянину ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, є встановленим фактом та не підлягає доведенню.

Позивач вважає, що приздійненні позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду соціального страхування особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідним органом.

На думку позивача, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 своєчасно не призначено пенсійне забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, позивач здійснив виплату допомоги по безробіттю громадянину ОСОБА_1 , як особі, яка не мала будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями управління пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Таким чином, позивач вважає, що ним доведено наявність усіх трьох елементів (складових) правопорушення в ідях відповідача, необхідних для прагнення його до відповідальності у вигляді стягнення шкоди згідно з ст. 1173 ЦК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 справу №925/817/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №925/817/22 розглядалась протягом розумного строку.

Так, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача в межах викладених скаржником доводів та вимог не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.11.2020 між Філією "Кам`янка" Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" та громадянином ОСОБА_1 , який перебував на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва, припинено трудові відносини на підставі п.2 ст.36 Кодексу законів про працю України (закінчення строку трудового договору), що стало підставою для звернення останнього в Чигиринську районну філію Черкаського обласного центру зайнятості за пошуком роботи.

На підставі поданої громадянином ОСОБА_1 заяви від 16.12.2020 , а також відповідно до ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" останньому надано статус безробітного (наказ від 16.12.2020 №НТ201216) та призначено виплату допомоги по безробіттю (наказ від 16.12.2020 №НТ201216).

21.01.2021 громадянин ОСОБА_1 звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.01.2021 №32 громадянину ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з мотивів відсутності необхідного пільгового стажу. Так, згідно із вказаним рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не зараховано до пільгового стажу заявника період його роботи на посаді тракториста-машиніста з 1989 року до 03.04.2000 та з 04.04.2000 до 28.11.2006, оскільки відсутня довідка про пільговий характер роботи на посаді, зайнятій у виробництві сільськогосподарської продукції.

15.03.2021 Чигиринською районною філією Черкаського обласного центру зайнятості виплату допомоги по безробіттю громадянину ОСОБА_1 припинено відповідно до п.п.2 п.1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю у зв`язку із працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (контракту) (наказ від 15.03.2021 №НТ210315).

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області від №5 від 19.03.2021 за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, вирішено підтвердити останньому стаж роботи на посаді тракториста-машиніста за період з 01.05.1989 до 31.12.1989 та з 01.01.1990 до 29.02.2000.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30.04.2021 №32 повторно відмовлено громадянину ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю 20 років пільгового стажу роботи на посаді тракториста-машиніста.

02.06.2021 громадянин ОСОБА_1 вдруге звернувся в Чигиринську районну філію Черкаського обласного центру зайнятості за пошуком роботи та у визначеному законом порядку отримав статус безробітного (наказ від 02.06.2021 №НТ210602 та на підставі наказу від 02.06.2021 №НТ210602 останньому призначено допомогу по безробіттю, виплату якої припинено 07.07.2021 (наказ від 07.07.2021 №НТ2107107) у зв`язку із працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (контракту).

06.08.2021 громадянин ОСОБА_1 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з вимогами: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.01.2021 №32 про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах; 2) зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 04.04.2000 до 14.11.2006; 3) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5667/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.01.2021 №32; зобов`язано Головне управління зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи на посаді механізатора в ТОВ "Зам`ятниця" з 04.04.2000 до 14.11.2006; зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 20.01.2021. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022 у справі №580/5667/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 - без змін.

24.12.2021 громадянин ОСОБА_1 втретє звернувся в Чигиринську районну філію Черкаського обласного центру зайнятості за пошуком роботи та у визначеному законом порядку на підставі наказу від 24.12.2021 №НТ211224 отримав статус безробітного. Йому призначено допомогу по безробіттю, виплату якої припинено 11.04.2022 (наказ від 11.04.2022 №НТ220411) у зв`язку із працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (контракту).

11.02.2022 за вх.№2388/7 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області отримано супровідний лист Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 №02.3-08/580/5667/21/9621/2022 у справі №580/5667/21 із завіреною копією судового рішення на 7 аркушах.

17.03.2022 Черкаським окружним адміністративним судом на запит представника громадянина ОСОБА_1 - адвоката Л.В.Дриги від 07.03.2022 направлено відповідь №Д-19/22/3922/22 про те, що справа №580/5667/21 із Шостого апеляційного адміністративного суду до Черкаського окружного адміністративного суду не повернута.

26.04.2022 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №85 призначено громадянину ОСОБА_1 з 20.01.2021 пенсію за віком; 29.04.2021 - відкрито останньому особовий рахунок № НОМЕР_1 ; проведено розрахунок виплат за період з 01.01.2021 до 31.05.2022 у розмірі 59 382,23 грн, виплату яких призначено на травень 2022.

01.06.2022 за №34.01-14/552 та 17.06.2022 за №34.01-14/608 Чигиринською районною філією Черкаського обласного центру зайнятості на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області направлено вимогу та уточнення до неї про повернення в добровільному порядку коштів у розмірі 44 123,78 грн - матеріальної шкоди, завданої Черкаському обласному центру зайнятості внаслідок протиправної відмови ГУ ПФУ в Черкаській області у призначенні пенсії громадянину ОСОБА_1 , та отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмову від 07.07.2022 №890/34.01-14, мотивовану відсутністю правових підстав для здійснення таких виплат.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у добровільному порядку грошові кошти у розмірі 44 123,78 грн (матеріальна шкода, завдана внаслідок протиправної відмови у призначенні пенсії громадянину ОСОБА_1 ) Чигиринській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості не повернуті.

09.06.2022 Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №580/5667/21 на зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 20.01.2021.

Вказані обставини стали підставою для звернення Черкаського обласного центру зайнятості до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за захистом порушеного права та примусового стягнення 44123,78 грн майнової шкоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, суб`єктами відповідальності відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України є органи державної влади або місцевого самоврядування, а відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, настає незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою; доведення наявності цих елементів покладається на позивача, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

Суб`єктами відповідальності відповідно до ст.1173 Цивільного кодексу України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно з ст.6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідач у справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності у розумінні ст.1173 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 107 частини Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Статтею 56 Конституції України передбачено, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для даної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Отже, оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5667/21 набрало законної сили, то встановлені ним факти мають обов`язкову силу для вирішення даної справи та не підлягають повторному доказуванню.

Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5667/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.01.2021 №32; зобов`язано Головне управління зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи на посаді механізатора в ТОВ "Зам`ятниця" з 04.04.2000 до 14.11.2006; зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 20.01.2021.

Таким чином, неправомірна дія (протиправна поведінка) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виражена у безпідставній і незаконній відмові у призначені громадянину ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, що є доведеним рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5667/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022.

Стосовно наявності шкоди та її розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний, це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи

Пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону встановлено, що статус зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування) (ч.2 ст.43 Закону).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.44 Закону зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, не за власною ініціативою, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення", чим спростовуються доводи відповідача про те, що заявлена позивачем до стягнення сума (допомога по безробіттю) була виплачена позивачем в добровільному порядку та не є збитками позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст.7, ст.8 та п.1 ч. ст.16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

З огляду на викладене, здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду соціального страхування особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії громадянину ОСОБА_1 відповідним органом.

Внаслідок неправомірних дій відповідача громадянин ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, Чигиринська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості здійснила виплату допомоги по безробіттю громадянину ОСОБА_1 як особі, яка не мала будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями управління пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Отже, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення", і така виплата відповідно до частини 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пункту 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" не здійснювалася б у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , що свідчить про наявність шкоди у позивача та причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.12.2018 у справі №922/3435/17, від 10.04.2018 у справі №927/455/17 та від 13.02.2018 у справі №915/282/17.

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, доводи апелянта про те, що в діях Головного управління не убачається наявності усіх елементів, необхідних для відшкодування збитків, колегія суддів вважає безпідставними.

Натомість колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неправомірні дії відповідача призвели до відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 і завдали матеріальної шкоди позивачу, яка відповідно до вимог ст.1173 Цивільного кодексу України має відшкодуватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача.

За вказаних обставин, враховуючи наявність в діях відповідача всіх елементів цивільного правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 44 123,78 грн матеріальної шкоди.

Отже, враховуючи вищевикладене, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі № 925/817/22.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, місцевий господарський суд повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2022 у справі №925/817/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

4. Матеріали справи № 925/817/22 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім