ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. Справа № 910/8807/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому проваджені без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 (повне рішення складено та підписано 14.11.2022) (суддя Ломака В.С.)

у справі № 910/8807/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 25 223,97 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (далі - Курахівська ЦЗФ, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Укрзалізниця, відповідач) про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 25 223,97 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо збереження вантажу (вугілля кам`яного) під час перевезення залізницею, у зв`язку з чим позивачу заподіяні збитки у розмірі вартості втраченого вантажу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8807/22 позов Курахівської ЦЗФ задоволено. Стягнуто з Укрзалізниці на користь Курахівської ЦЗФ 25 223,97 грн вартості нестачі вантажу, а також 2 481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах № 56198146, № 63485528 та № 56872476; завданої шкоди - нестачі товару на загальну суму 25 223,97 грн та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вказаних вагонах сталась не з вини Укрзалізниці відповідно до ст. 127 Статуту залізниць України.

5. Беручи до уваги встановлені фактичні обставини нестачі частини вантажу та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, суд виснував, що позовні вимоги Курахівської ЦЗФ про стягнення суми збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при його перевезенні, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

6. Не погоджуючись із вказаним рішенням, Укрзалізниця в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Укрзалізниці (далі - Львівська залізниця, відповідач) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8807/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Курахівській ЦЗФ у задоволенні позовних вимог.

7. Відповідач вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, є недоведеними.

8. Львівська залізниця вказує, що позивач надав суду копії довідок б/н, підписані директором Курахівської ЦЗФ та начальником відділу планування та інвестицій, а не головним бухгалтером. Крім того, у разі коли договори купівлі-продажу або поставки укладаються між посередниками, а договір перевезення укладається між першим продавцем-вантажовідправником і залізницею на доставку вантажу кінцевому покупцеві-вантажоодержувачу, документи посередників про кількість та ціну, за якими вони продавали продукцію, не можуть визнаватись належними доказами вартості і ціни відвантаженої продукції, оскільки залізниця несе відповідальність, виходячи з вартості вантажу, визначеної на підставі документа вантажовідправника. У зв`язку з цим, відповідач вважає довідки позивача про вартість продукції неналежними доказами та такими, що не підтверджують вартість вантажу, який перевозився за спірними накладними.

9. Згідно з ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, а відповідно до ч. 2 п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси. Тому розрахунок за накладною № 52454741 мав бути здійснений, виходячи із норми природних втрат 2 %, а не 1 %.

10. За доводами скаржника, суд першої інстанції неправомірно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про витребування у позивача посвідчень про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результати аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 "Посвідчення про якість", встановленій Інструкцією з обліку видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальних (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України, затвердженою наказом Мінвуглепрому України від 17.09.1996 № 466 (далі - Інструкція), які містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за залізничною накладною № 52454741, і спростовують твердження та дані позивача, зазначені в графі № 20 цієї накладної щодо % вологості вантажу. Відповідач зауважує, що в іншій справі № 910/14014/21 під час вирішення подібного спору суд застосував норму природних втрат саме 2 %, а не 1 %, як просив позивач.

11. Також Львівська залізниця вважає, що позивач у цій справі не довів наявності всього складу правопорушення, а саме: протиправних дій відповідача, наявності збитків, причинного зв`язку між діями відповідача та понесеними позивачем збитками, а також вини відповідача, що є обов`язковим для покладення на Укрзалізницю відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. 01.12.2022 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуюча, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 14.12.2022.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Укрзалізниці в особі Львівської залізниці на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8807/22; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

15. Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, зазначена апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

16. У відзиві на апеляційну скаргу Курахівська ЦЗФ зазначає про її необґрунтованість та просить суд апеляційної інстанції відмовити в її задоволенні, оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8807/22 залишити без змін.

17. З-поміж іншого зазначає, що спір виник із договору перевезення, яким є залізнична накладна № 52454741. Вартість за 1 тонну продукції (кам`яного вугілля), що перевозилася, вказана у наданій суду довідці вантажовідправника - Курахівської ЦЗФ, що відповідає вимогам Статуту залізниць України. Природні властивості кам`яного вугілля марки Г - газове, класифіковані відповідно до Інструкції про порядок та умови поставки, закладення, зберігання і відпуску вугілля державного резерву на пунктах відповідального зберігання, затвердженої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19.10.2012 № 1157, не передбачають вмісту вологості як природної складової частини в даній речовині. Доказів на підтвердження того, що вологість вугілля перевищувала встановлені норми, матеріали справи не містять.

18. Тому, за доводами Курахівської ЦЗФ, у матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують обставини щодо втрати відповідачем частини вантажу позивача під час його перевезення та дозволяють обрахувати вартість завданих позивачу збитків. Натомість документи, які просить витребувати відповідач, не стосуються предмета спору та не впливають на результат його вирішення.

Розгляд заяв, клопотань учасників справи

19. Львівська залізниця в апеляційній скарзі заявила клопотання в порядку п. 6 ч. 1 ст. 267 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) про витребування від Курахівської ЦЗФ посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результати аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 "Посвідчення про якість", встановленій Інструкцією, які містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось у вагонах №№ 56198146, 63485528, 56872476 за залізничною накладною № 52454741.

20. Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

21. Відповідач вказує, що він з незалежних від нього підстав не мав можливості отримати та подати суду вказані докази самостійно, однак не вказує, яких саме заходів він вживав для того, щоб отримати від позивача ці докази.

22. Крім того, як засвідчують матеріали справи, 03.10.2022 відповідач подавав аналогічне клопотання суду першої інстанції. Клопотання було відхилене судом з тих підстав, що такі докази як посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результати аналізу лабораторії, які відповідають типовій формі УПД-35 "Посвідчення про якість", не стосуються предмета спору в даній справі.

23. В апеляційній скарзі відповідач повторно зазначає про те, що саме ці документи містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірною залізничною накладною, а отже, мають значення для правильного вирішення спору.

24. При цьому відповідач не конкретизує, з яких підстав суд має піддавати сумніву інформацію щодо вологості вантажу, зазначену у залізничній накладній № 52454741, яка є двосторонньою угодою на перевезення вантажу.

25. Суд першої інстанції, розглянувши клопотання відповідача про витребування вказаних документів, відмовив в його задоволенні, зокрема, з тих підстав, що відомості стосовно вологості вугілля, що перевозилось відповідачем, вказані у залізничній накладній. При цьому норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) обраховується з урахуванням приписів п. 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту залізниць України).

26. В апеляційній скарзі відповідач не вказує, чому вважає необґрунтованими наведені висновки місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні вказаного клопотання про витребування документів, та не вказує будь-яких додаткових, не проаналізованих судом першої інстанції, доводів на користь необхідності витребування посвідчень про якість вугілля, що перевозилось за залізничною накладною № 52454741.

27. Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до сталої судової практики (яка наведена далі по тексту цієї постанови) стан вологи вантажу зазначається у залізничних накладних, за якими здійснювалась відправка. Розрахунок вартості недостачі вантажу здійснюється з врахуванням норми природної втрати під час перевезення вантажу та безпосередньо залежить від характеристики (властивості) вантажу, зазначеної в залізничній накладній, а не в інших документах.

28. Оскільки відсоток вологості кам`яного вугілля вказаний у графі 20 накладної № 52454741, колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

29. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що Курахівська ЦЗФ відповідно до Технічних умов по накладній № 52454741 від 25.12.2021 завантажила вугілля кам`яне марки Г (Г1) (0-100) (вологість 0%), в тому числі, у вагони № 56198146 у кількості 68 700 кг, № 63485528 у кількості 70 000 кг та № 56872476 у кількості 71 000 кг та передала вказаний вантаж для перевезення Укрзалізниці.

30. Згідно з наведеною накладною, навантаження вище рівня бортів, поверхня вантажу маркована чотирма повздовжніми борознами. Поставка у власність АТ "ДТЕК Західенерго" за договором поставки № 1-1-2016/006 від 27.01.2016. Станція відправлення - Курахівка (Донецька обл.), станція призначення - Добротвір (Львівська обл.). Вантаж зважено відправником на вагонних вагах (150 т), заводський № 0934.

31. Відповідно до накладної № 52462207 на станції Покровськ Донецької залізниці вказані вагони було відчеплено з причини необхідності зменшення ваги. Також на цій станції проведено комісійну перевірку маси вантажу та за результатами зважування виявлено нестачу вантажу у вагонах № 56198146, № 63485528 та № 56872476, про що складено відповідні комерційні акти.

32. Згідно з комерційним актом № 482004/616/79, складеним 26.12.2021 на станції Покровськ Донецької залізниці комісією у складі робітників станції та співробітника поліції, у вагоні № 56198146, який прибув за накладною № 52454741 від 25.12.2021, виявлено нестачу вантажу на 3 000 кг; вагон у технічному стані справний, люки зачинені, течі вантажу немає; на поверхні вантажу виїмки.

33. Відповідно до комерційного акта № 482004/617/80, складеного 26.12.2021 на станції Покровськ Донецької залізниці комісією у складі робітників станції та співробітника поліції, у вагоні № 63485528, який прибув за накладною № 52454741 від 25.12.2021, виявлено нестачу вантажу на 1 550 кг; вагон в технічному стані справний, люки зачинені, течі вантажу немає; на поверхні вантажу виїмки.

34. Згідно з комерційним актом № 482004/618/81, складеним 26.12.2021 на станції Покровськ Донецької залізниці комісією у складі робітників станції та співробітника поліції, у вагоні № 56872476, який прибув за накладною № 52454741 від 25.12.2021, виявлено нестачу вантажу на 4 050 кг; вагон у технічному стані справний, люки зачинені, течі вантажу немає; на поверхні вантажу виїмки.

35. Після видачі вантажу вантажоодержувачу останній передав право пред`явлення позову до Укрзалізниці вантажовідправнику - Курахівській ЦЗФ на підставі переуступного напису на накладних № 52454741 та № 52462207, посвідченого підписами генерального директора та головного бухгалтера і печаткою АТ "ДТЕК Західенерго".

36. Позивач надав суду власні підрахунки вартості недостачі вантажу з урахуванням природної втрати під час перевезення (яка згідно з п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає - 1 %), а також довідки про вартість вугільної продукції, яка підписана директором і начальником відділу планування та інвестицій Курахівської ЦЗФ, та згідно з якою ціна 1 т відвантаженого вугілля за залізничною накладною № 52454741 становить 3 877,13 грн з ПДВ.

37. Враховуючи зазначені дані, загальна вартість недостачі, виявленої у вказаних вагонах, з урахуванням норми природної втрати, за підрахунками позивача складає 25 223,97 грн. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

38. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

39. Основні доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:

- позивачем надано до матеріалів справи неналежні докази, які не можуть підтверджувати вартості вантажу, що перевозився за накладною № 52454741;

- норма природної втрати вантажу становить 2 %, а не 1 %, а тому проведений позивачем розрахунок є неправильним;

- позивач не довів наявності всього складу правопорушення з боку відповідача, що давало би підстави для покладення на Укрзалізницю відповідальності за нестачу вантажу.

40. Перевіряючи рішення місцевого господарського суду в контексті вказаних доводів Львівської залізниці, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла таких висновків.

41. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

42. У ст. 308 ГК України вказано, що вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

43. У ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, зазначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

44. Отже, як правильно виснував місцевий господарський суд, залізнична накладна № 52454741 від 25.12.2021 засвідчує, що між Укрзалізницею та Курахівською ЦЗФ виникли правовідносини за договором перевезення.

45. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

46. Згідно зі ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

47. Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

48. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

49. У ст. 114 Статуту залізниць України вказано, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

50. Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

51. Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

52. Відповідно до вказаних Правил складання актів:

- при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1);

- комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин (п. 2);

- комерційні акти складаються: на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом (п. 4).

53. У свою чергу, у Правилах перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542) зазначено, що:

- у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т. ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах (п. 1);

- перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої (п. 5);

- з метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу (п. 6).

54. Крім того, згідно з Правилами приймання вантажів до перевезення (затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644):

- залізниця може не приймати вантаж до перевезення у разі відсутності або неналежного його маркування, а також у тарі, що не відповідає вимогам стандартів або інших нормативних документів (п. 3);

- загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів (п. 5);

- маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію (п. 7);

- договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (п. 28).

55. Згідно з п. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами. Вантажі, що прибули без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі видаються без перевірки їх кількості і стану.

56. Із наведених положень спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правила перевезення вантажів залізничним транспортом випливає, зокрема, таке:

- вантажовідправник зобов`язаний зважити, утрамбувати та промаркувати вантаж, який перевозиться насипом у відкритих вагонах, відповідно до вимог, визначених залізницею (про що зазначено, зокрема, у Правилах перевезення вантажів у вагонах відкритого типу);

- залізниця під час прийняття вантажу до перевезення здійснює зовнішній огляд вагонів, у тому числі перевіряє навантаження та маркування вантажу і має право не приймати вантаж до перевезення в разі його невідповідності визначеним нормам (п. 3 Правил приймання вантажів до перевезення);

- до залізниці переходить матеріальна відповідальність за вантаж, переданий до перевезення, в момент підписання залізничної накладної, яка є двостороннім договором перевезення (ч.ч. 2, 5 ст. 308 ГК України, ст. 110 Статуту залізниць України, п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення);

- пошкодження маркування вантажу, що перевозиться насипом, може свідчити про наявність недостачі, а тому є підставою для перевірки маси вантажу; у разі виявлення недостачі обов`язково складаються комерційні акти у день виявлення відповідних обставин (це може бути у пункті призначення або на шляху слідування, якщо пошкодження вантажу виявлено раніше) (ст.ст. 52, 129 Статуту залізниць України, п.п. 2, 4 Правил складання актів);

- у разі виявлення недостачі вантажу його вартість визначається за даними вантажовідправника (ст. 115 Статуту залізниць України);

- залізниця відповідає за недостачу переданого їй для перевезення вантажу, якщо не доведе, що нестача виникла з не залежних від неї причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

57. Обґрунтовуючи підстави позову, Курахівська ЦЗФ надала суду накладні № 52454741 та № 52462207 на перевезення кам`яного вугілля у вагонах №№ 56198146, 63485528 та 56872476, а також комерційні акти, складені на станції Покровськ Донецької залізниці, в яких зафіксовано нестачу вантажу.

58. Комерційні акти за номерами 482004/616/79, 482004/617/80, 482004/618/81 за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, а тому є належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладних, фактичній масі вантажу.

59. При цьому, відповідно до інформації, наведеної у накладній № 52454741 від 25.12.2021, вантаж завантажено відправником (Курахівською ЦЗФ) відповідно до Технічних умов, зважено на вагонних вагах, утрамбовано та промарковано. Укрзалізниця прийняла вантаж до перевезення на станції відправлення без зауважень та зобов`язалася доставити його на станцію призначення отримувачу - АТ "ДТЕК Західенерго".

60. У всіх випадках виявлення недостачі, зазначеної у комерційних актах, на поверхні вантажу були виїмки, при тому, що вагони були технічно справними, течі не було. Вказані обставини свідчать про те, що незбереження вантажу мало місце уже після прийняття залізницею вантажу до перевезення, а отже - не з вини відправника. Тобто, наявні правові підстави для покладення на Укрзалізницю відповідальності за незбереження вантажу у вигляді відшкодування дійсної вартості недостачі.

61. У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги Львівської залізниці про те, що позивач не довів наявності всього складу правопорушення з боку відповідача, що давало би підстави для покладення на Укрзалізницю відповідальності за нестачу вантажу.

62. Згідно зі ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: а) вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення; б) недостача, псування або пошкодження сталися внаслідок дії природних причин, пов`язаних з перевезенням вантажу на відкритому рухомому складі; в) вантаж перевозився у супроводі провідника відправника чи одержувача; г) недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси; д) зіпсований швидкопсувний вантаж, виявлений у вагоні, прибув без порушення встановленого режиму перевезень (охолодження, опалення, вентиляція), і термін перебування вантажу в дорозі не перевищив граничного терміну перевезень, встановленого Правилами; е) втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

63. Наведені підстави звільнення залізниці від відповідальності за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у цій справі відсутні. Натомість наявність виїмок на поверхні вантажу свідчить про явно видимий характер нестачі вантажу і про відповідальність саме відповідача як перевізника за таку нестачу. Доказів іншого відповідачем суду не надано.

64. Відповідно до положень ст. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі нестачі вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. У свою чергу ст. 133 Статуту залізниць України передбачає, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику. Можливість передачі права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній).

65. Вантажоодержувач зробив на залізничних накладних переуступний напис відправнику вантажу - позивачу на пред`явлення претензії та позову до відповідача.

66. Визначення вартості втраченого вантажу здійснено позивачем у порядку, передбаченому Статутом залізниць України, шляхом надання належним чином оформленої та засвідченої довідки вантажовідправника про вартість вугільної продукції, яка в силу положень ч. 3 ст. 314 ГК України та ст.ст. 114, 115 Статуту є належним та допустимим доказом визначення вартості вантажу.

67. За змістом статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу може бути визначена на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Водночас, як правильно виснував суд першої інстанції, ані вказаною нормою, ані будь-якою іншою нормою законодавства не встановлено обов`язкової форми щодо такого документа, у тому числі, необхідність його підписання саме головним бухгалтером.

68. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема, у постановах від 03.09.2020 у справі № 910/15076/19, від 20.03.2018 у справі № 916/4345/14, від 05.07.2018 у справі № 910/23348/16, при визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, слід застосовувати норми Статуту залізниць України, якими встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, але не виключно, довідки про вартість вугілля.

69. Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів, зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, для мінерального палива.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

70. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним те, що позивачем сума норми природної втрати кам`яного вугілля визначена в розмірі 1 %, з урахуванням інформації про вологість вантажу, вказану у залізничній накладній № 52454741 від 25.12.2021.

71. Зокрема, як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.05.2023 у справі № 910/202/22, про таку характеристику вантажу як стан вологи має бути зазначено у залізничних накладних, за якими здійснювалась відправка, як це передбачено Правилами оформлення перевізних документів, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (додаток 3, графа 20).

Аналогічна правова позиція щодо того, що розрахунок вартості недостачі вантажу здійснюється з врахуванням норми природної втрати під час перевезення вантажу (кам`яного вугілля) відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів та безпосередньо залежить від характеристики (властивості) вантажу, зазначеної в залізничній накладній, неодноразово викладена в постановах Верховного Суду, прийнятих у подібних правовідносинах, зокрема, від 15.03.2021 у справі № 910/5038/20, від 25.01.2021 у справі № 910/118/20, від 07.08.2018 у справі № 910/23346/16, від 16.10.2019 у справі № 910/16904/18.

72. У залізничній накладній № 52454741 від 25.12.2021, вантаж до перевезення за якою був прийнятий відповідачем без зауважень, зазначено про те, що вологість вантажу становить 0 %.

73. За таких обставин, відсутні як підстави для витребування у позивача додаткових доказів на підтвердження вологості кам`яного вугілля, так і підстави для визначення розміру норм природної втрати на рівні 2 %.

74. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє аргумент відповідача про те, що норма природної втрати вантажу становить 2 %, а не 1 %, а тому проведений позивачем розрахунок є неправильним.

75. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд апеляційної інстанції підтверджує висновки місцевого господарського суду про те, що він є юридично аргументованим та арифметично правильним, а отже, позивач у встановлений законом спосіб довів, що розмір фактично заподіяної відповідачем шкоди склав 25 223,97 грн.

76. Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

77. Дослідивши матеріали, наявні у справі, апеляційний господарський суд робить висновок, що відсутні порушення норм процесуального або матеріального права, які би могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення; суд першої інстанції дав належну оцінку доказам у справі та прийняв рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

78. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

79. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8807/22 є законним і обґрунтованим, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

80. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі № 910/8807/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська