ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1544/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА за вх.№2-859/23 від 19.06.2023 про забезпечення позову у справі №916/1544/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 55, поверх 2, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОДЕКСИМ, ЛТД (73003, м. Херсон, вул. Канатна, буд. 21 / вул. Гетьмана Сагайдачного, буд. 41, )

про стягнення 6073364,74 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОДЕКСИМ, ЛТД про стягнення 6073364,74 грн., з яких: 2815765,86 грн. основного боргу, 824468,60 грн. інфляційних втрат, 1869977,11 грн. 48% річних, 563153,17 грн. штрафу. Також позивач просить суд зазначити в рішенні про нарахування 48% річних на розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОДЕКСИМ, ЛТД до моменту повного виконання рішення суду, яке здійснювати за вказаною формулою.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки ХС-3/21 від 01.10.2021 щодо сплати вартості поставленого товару, укладеного між ПП Бізон-Тех 2006 (постачальник, первісний кредитор) та ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД (покупець). Разом з тим, позивач - ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА (новий кредитор) набув право вимоги до відповідача внаслідок укладення з ПП Бізон-Тех 2006 (постачальник, первісний кредитор) договору про відступлення права вимоги №63 від 10.01.2022.

Ухвалою суду від 18.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11.05.2023 о 10:00. У підготовчому засіданні 11.05.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 31.05.2023 о 12:20. У підготовчому засіданні 31.05.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 20.06.2023 об 11:45.

19.06.2023 за вх.№2-859/23 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках в банках, нерухоме і рухоме майно ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД в межах суми коштів 6073364,74 грн. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає:

- на переконання позивача наявні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, що спонукає ТОВ ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА звернутися до Господарського суду Одеської області із даною заявою;

- позивач вказує, що розмір заборгованості боржника, яка відступається на підставі договору, станом на дату укладення договору відступлення права вимоги складає 2815765,86 грн, що відповідає основному боргу за поставлений товар (п.1.2 договору відступлення права вимоги) та станом на 04.04.2023 загальна заборгованість за договором поставки №ХС-3/21 від 01.10.2020 становить 6073364,74 грн.;

- позивач зазначає, що на час подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову відповідач жодного платежу на виконання договору поставки не зробив; на переконання позивача затримка в оплаті на тривалий строк та відсутність будь-яких платежів з листопада 2021 року по цей час свідчать про наявність ознак умисного ухилення ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД від виконання зобов`язань за договором поставки;

- позивач зауважує, що наявні обставини, які свідчать про зміну інформації про склад засновників та кінцевого бенефіціарного власника після невиконання грошових зобов`язань; так, позивач зауважує, що власник та директор ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД ОСОБА_1 переоформив весь свій сільськогосподарський бізнес (частки у ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД та інших пов`язаних з відповідачем компаніях) на іншу особу - ОСОБА_2 , що на думку позивача дає достатні підстави вважати, що таке переоформлення може бути інструментом для подальшого продажу (переоформлення) бізнесу на інших осіб без особистої участі самого ОСОБА_1 ;

- позивач вказує, що у відкритому доступі є інформація про те, що станом на 30.03.2023 ОСОБА_1 перебуває у полоні; аналіз наявної інформації обґрунтовано свідчить про те, що майно та активи відповідача перебувають (можуть перебувати) під контролем російських окупаційних сил, власник групи Продексим ОСОБА_1 у полоні та шукає способи переписати свій аграрний бізнес на резидента російської федерації та у разі реалізації цих намірів, підприємство та його активи попадуть під контроль окупаційних сил, що унеможливить стягнення коштів, у разі задоволення позовних вимог у цій справі; намагання вивести бізнес з-під юрисдикції українського правового поля передбачає ряд підготовчих дій, до яких відносяться і згортання реальної господарської діяльності та припинення виконання своїх зобов`язань перед кредиторами;

- позивач звертає увагу на майновий стан відповідача, так, відповідач має 60 діючих обтяжень на загальну суму грн; з витягу з інформаційно-аналітичного онлайн-сервісу Vkursi Pro вбачається, що у ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД відкриті обтяження на майно відповідача;

- відповідач наголошує, що у власності ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД перебуває таке майно, яке не перебуває під обтяженнями: будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки :01:001:2408, площею 1,9673 га та :01:001:0103, площею 0,7762 га; автомобіль марки TOYOTA, модель HIGHLANDER, рік випуску 2017. Обсяг наявного у відповідача майна, на яке можна звернути стягнення (не обтяжене заставою чи іпотекою) очевидно не забезпечить повне виконання грошового зобов`язання перед позивачем; окрім того, позивач вказує, що окрім боргу перед ТОВ ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА, який виник на підставі договору поставки №ХС-3/21 від 01.10.2020, який є предметом цього судового розгляду, ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД мало грошове зобов`язання перед ТОВ ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА також за векселем, яке не змогло виконати;

- на думку позивача наведені обставини в їх сукупності достовірно свідчать, що виконання рішення суду може бути утруднено у разі задоволення позовних вимог, що не сприятиме захисту порушених прав ТОВ ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА за вх.№2-859/23, господарський суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За ч.1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч.1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову).

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового акту. Водночас сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд вказує на наявність між позивачем та відповідачем спору стосовно зобов`язань за договором поставки ХС-3/21 від 01.10.2021.

Так, позивач в позовній заяві вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки ХС-3/21 від 01.10.2021 щодо сплати вартості поставленого товару з урахуванням зміни кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги №63 від 10.01.2022, за яким позивач набув право відповідної вимоги до відповідача.

Суд зазначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову питання обґрунтованості та підставності самого позову судом не вирішуються, адже дані обставини є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, заявник у поданій заяві просить суд накласти арешт на грошові кошти на рахунках в банках, нерухоме і рухоме майно ТОВ ПРОДЕКСИМ, ЛТД в межах суми коштів 6073364,74 грн.

Господарський суд, проаналізувавши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти на рахунках в банках, нерухоме і рухоме майно відповідача, дійшов висновку про часткове задоволення заяви та накладення арешту на грошові кошти відповідача, оскільки зазначені позивачем обставини та надані на їх підтвердження документи в сукупності дають підстави вважати, що в даному випадку є достатньо обґрунтоване припущення що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, можуть зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, при цьому господарський суд приймає до уваги, що накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, враховуючи, що позивач просить суд забезпечити позов лише в межах спірного основного боргу, суд оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок їх невжиття, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми коштів 6073364,74 грн.

Щодо накладення арешту на нерухоме і рухоме майно відповідача, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в даній частині, оскільки в цій частині заходи забезпечення позову про які просить позивач, не відповідають вимогам розумності та збалансованості інтересів сторін, а також адекватності засобу забезпечення позову майновим позовним вимогам.

Господарський суд вказує, що вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Одночасно суд вважає, що у даному випадку часткове вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, при цьому заходи забезпечення позову мають суто процесуальний забезпечувальний характер та їх вчинення жодним чином не впливає на вирішення справи по суті.

Згідно зі ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що застосування зустрічного забезпечення позову відповідно до ч.1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, господарський суд не вбачає на даний час підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, на даний час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків інших учасників справи у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову. При цьому, господарський суд роз`яснює відповідачу про можливість подання до суду відповідного клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА за вх.№2-859/23 задовольнити частково.

2.Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю ПРОДЕКСИМ, ЛТД (73003, м. Херсон, вул. Канатна, буд. 21 / вул. Гетьмана Сагайдачного, буд. 41, ) у межах суми позову 6073364,74 грн., які обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

3.В решті заяви - відмовити.

Стягувачем за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 55, поверх 2, ).

Боржником за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОДЕКСИМ, ЛТД (73003, м. Херсон, вул. Канатна, буд. 21 / вул. Гетьмана Сагайдачного, буд. 41, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в строк, встановлений Законом України Про виконавче провадження.

Ухвала набирає законної сили 22.06.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Бездоля Юлія Сергіївна