РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2023Справа № 910/10535/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Літвінової М.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/10535/22

за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (03134, м. Київ, вул. Миру,17)

до Торгово-виробничого республіканського унітарного підприємства "Белфармація" (220005, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. В.Хоружей,11-1)

про стягнення 10 201,80 доларів США

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Торгово-виробничого республіканського унітарного підприємства "Белфармація" про стягнення 10 201,80 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за контрактом №12/2018/07 від 27.12.2017 щодо повної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 позовну заяву залишено без руху, визначено спосіб та строк усунення недоліків.

02.11.2022 позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10535/22, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будучи при цьому належним чином повідомленим про судовий розгляд даної справи, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 367 ГПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно, зокрема, вручити документи на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (частина 2 наведеної норми).

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території держави відповідача станом на дату винесення ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у даній справі регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.1992.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.22 введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до частини 1 ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендовано не здійснювати будь-яке листування з Росією та Білоруссю.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку російської федерації та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з як з російською федерацією, так і з державою відповідача.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з війною суд не здійснює повідомлення відповідача про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та не звертається до суду держави відповідача з судовим дорученням про вручення документів.

За таких обставин повідомлення відповідача про розгляд даної справи можливе шляхом ознайомлення з даною ухвалою в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 між ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (продавець) та Торгово-виробничим республіканським унітарним підприємством "Белфармація" (покупець) було укладено контракт № 12/2018/07, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити покупцю, у тому числі за результатами електронного аукціону або іншої процедури закупівлі, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити лікарські засоби, належним чином зареєстровані на території Республіки Білорусь, далі по тексту - товар, асортимент та кількість яких вказані в додатках (специфікаціях), які являються невід`ємною частиною цього контракту.

Товар поставляється згідно додатків (специфікацій) до цього контракту окремими партіями відповідно до конкретного замовлення/заявки покупця. Асортимент, кількість, ціни на товар погоджуються сторонами на кожну конкретну поставку (партію) товару та відображаються у відповідних додатках (специфікаціях), підписаних уповноваженими представниками сторін (п. 1.4 контракту).

Згідно з п. 3.1 договору товар поставляється партіями на умовах СІР Мінськ - ПМО № 06529 «Колядічі-авто», м. Мінськ, вул. Бабушкіна, 39, або ПМО 06542 «Кунцевщина» м. Мінськ, вул. Брикета, 25 (INCOTERMS 2010).

Відповідно до п. 4.2 контракту покупець проводить оплату вартості кожної окремої партії товару, що поставляється, в доларах США, прямим банківським переказом на рахунок продавця. Оплата проводиться по факту поставки товару протягом 70 календарних днів з дати експортної декларації, якщо інше не вказано в додатках (специфікаціях).

Так, у специфікаціях (додатках № 35, №36-К, №38, №40-К) до контракту визначено, що оплата товару, поставленого за ними на умовах СІР - Мінськ, здійснюється з відстрочкою платежу до 70 календарних днів від дати поставки.

У силу п. 3.8 контракту датою поставки товару є дата митного оформлення товару покупцем під митну процедуру випуску для внутрішнього використання на території Республіки Білорусь.

Звертаючись до господарського суду, ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" зазначило, що на виконання умов контракту здійснило поставку товару на загальну суму 43 113,89 доларів США такими партіями:

- товар на суму 32 455,25 доларів США згідно специфікації (додатку №35 від 21.10.2021) та рахунку (інвойсу) № 2106781 від 09.11.2021, товар на суму 861,84 долари США згідно специфікації (додатку №36-К від 21.10.2021) та рахунку (інвойсу) № 2106792 від 09.11.2021, що підтверджується вантажно-митною декларацією №UA100100/2021/556005 від 16.11.2021 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 16112021/01 від 16.11.2021;

- товар на суму 8 873,40 доларів США згідно специфікації (додатку №38 від 17.12.2021) та рахунку (інвойсу) № 2108404 від 20.12.2021, товар на суму 923,40 доларів США згідно специфікації (додатку №40-К від 17.12.2021) та рахунку (інвойсу) № 2108402 від 20.12.2021, що підтверджується вантажно-митною декларацією №UA100100/2021/556802 від 21.12.2021 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 21122021/02 від 21.12.2021.

Перша партія товару на загальну суму 33 317,09 доларів США, митне оформлення якого мало місце 16.11.2021, підлягала оплаті відповідачем у строк до 25.01.2022. Друга партія товару на загальну суму 9 796,80 доларів США, який було поставлено під митний контроль 21.12.2021, мала бути оплачена відповідачем у строк до 01.03.2022.

Однак, у порушення взятих на себе зобов`язань за контрактом, за поставлений товар відповідач розрахувався лише частково, сплативши 32 912,09 доларів США, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 10 201,80 доларів США, стягнення якої є предметом позову у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Статтею 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право"), спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Так, додатковою угодою №4 від 01.12.2021 до контракту № 12/2018/07 від 27.12.2017 сторони главу 12 «Вирішення спорів» останнього виклали в новій редакції, серед іншого, узгодивши, що всі спори та розбіжності по цьому контракту або у зв`язку з ним підлягають передачі на розгляд та прийняття остаточного рішення в Господарський суд міста Києва (Україна) (п. 12.2 контракту в редакції додаткової угоди № 4). Правом, яке регулює цей контракт, являється матеріальне та процесуальне право України (п. 12.3 контракту в редакції додаткової угоди № 4).

Таким чином, спір у даній справі підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (частина 2 наведеної норми).

У силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 526 ЦК України, з якою кореспондується ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 названого Кодексу).

У силу ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як уже зазначалося, у п. 4.2 контракту сторони погодили, що оплата проводиться по факту поставки товару протягом 70 календарних днів з дати експортної декларації, якщо інше не вказано в додатках (специфікаціях).

Так, у специфікаціях (додатках № 35, №36-К, №38, №40-К) до контракту визначено, що оплата товару, поставленого за ними на умовах СІР - Мінськ, здійснюється з відстрочкою платежу до 70 календарних днів від дати поставки.

Датою поставки товару є дата митного оформлення товару покупцем під митну процедуру випуску для внутрішнього використання на території Республіки Білорусь (п. 3.8 контракту).

Наявними у матеріалах справи вантажно-митними деклараціями №UA100100/2021/556005 та № UA100100/2021/556802 підтверджується митне оформлення партії товару на суму 33 317,09 доларів США 16.11.2021, партії товару на суму 9 796,80 доларів США - 21.12.2021.

Отже, у відповідача виник обов`язок з оплати повної вартості поставленого товару, котрий мав бути виконаний останнім у сумі 33 317,09 доларів США у строк до 25.01.2022, у сумі 9 796,80 доларів США - до 01.03.2022.

У силу ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджується оплата Торгово-виробничим республіканським унітарним підприємством "Белфармація" лише частини вартості товару, поставленого позивачем згідно специфікацій (додатків № 35, №36-К, №38, №40-К) до контракту, у сумі 32 912,09 доларів США.

Однак, доказів здійснення відповідачем оплати решти вартості поставленого товару у розмірі 10 201,80 доларів США матеріали справи не містять.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10 201,80 доларів США, що еквівалентно 373 065, 54 грн згідно з офіційним курсом НБУ станом на 07.10.2022, є обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 236-238, 240, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Торгово-виробничого республіканського унітарного підприємства "Белфармація" (220005, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. В.Хоружей,11-1, податковий номер УПН 100364237) на користь Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (03134, м. Київ, вул. Миру,17, ) суму основного боргу у розмірі 10 201,80 доларів США, що еквівалентно 373 065 (триста сімдесят три тисячі шістдесят п`ять) грн 54 коп, а також судовий збір у розмірі 5 595 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн 98 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.06.2023.

Суддя М.Є. Літвінова