АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/197/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Філінюка І.Г., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.04.2023

у справі №916/197/23

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ

У січні 2023 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.04.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, із посиланням на висновки Верховного суду зазначив, що надані заявником іпотечний та кредитний договір, виписка з Українського Бюро Кредитних Історій, довідка банку, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не є належними доказами підтвердження заборгованості перед кредиторами.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником у плані реструктуризації боргів в порушення вимог Кодексу України з процедур банкрутства невірно зазначено розмір суми на задоволення побутових потреб боржника.

До того ж, на переконання місцевого господарського суду, поданий заявником план реструктуризації боргів (проект) не направлений на настання правових наслідків, адже у боржника та членів сім`ї доходів та майна немає, в судовому засіданні представником боржника не надано пояснень чи доказів щодо доходів боржника та можливості погашення кредиторської заборгованості. Також, поданий заявником план реструктуризації боргів (проект) не відповідає примірній формі, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України.

Крім того, як зазначено судом першої інстанції, заявником до матеріалів справи не надано доказів авансування винагороди арбітражному керуючому. Наданий заявником договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, суд не прийняв, як належний доказ виконання обов`язку щодо авансування основної винагороди керуючому реструктуризацією, оскільки заявником не доведено спроможності мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору. Так, судом встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке могло б бути реалізоване у справі про неплатоспроможність, про що боржником особисто зазначено у заяві про відкриття провадження у справі та підтверджено відповідними довідками.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулася ОСОБА_1 з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду Одеської області від 04.04.2023 у справі №916/197/23 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що звертаючись з заявою до суду першої інстанції боржник надав усі наявні докази на підтвердження наявності заборгованості перед кредиторами, окрім тих договорів, які у нього відсутні. При цьому, задля можливості перевірки розміру заборгованості, а також факту реальності відносин між кредиторами, зазначеними у заяві, та боржником, останній звернувся до суду з відповідним клопотанням про витребування у кредиторів усіх кредитних договорів та інформації про фактичний розмір заборгованості, однак суд першої інстанції відмовив у задоволенні такого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, чим обмежив право заявника на захист інтересів та прав у суді. При цьому, яке стверджує апелянт, суд першої інстанції залишив поза увагою, що заявник в рамках досудової процедури звертався до кредиторів з заявами, запитами, в яких просив надати інформацію про стан справ по кредитам і позикам і зазначити розмір реальної заборгованості, однак відповіді на такі запити не отримав.

Додатково, як стверджує апелянт, заявником було надано роздруківку кредитної історії із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання боржника, а також у заяві зазначено про відкритті виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з заявника.

На переконання апелянта, звернення заявника до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі наявних у нього документів, із змісту яких вбачається наявність прострочених зобов`язань перед кредиторами, є достатньою та самостійною підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а суд, відповідно до положень КУзПБ наділений достатніми повноваженнями на визнання або відхилення відповідних грошових вимог кредиторів боржника на наступних стадіях провадження у справі, у разі заявлення таких у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Наголошує скаржник й на тому, що матеріали заяви свідчать про те, що у заявника є невиконані, прострочені грошові зобов`язання, і він, як боржник, припинив погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних зобов`язань упродовж двох місяців; водночас у боржника відсутнє будь-яке майно, за рахунок якого можливо було б здійснити сплату боргів в повному обсязі та відсутні доходи, які б давали можливість здійснювати поточні платежі по кредитним договорам, а відтак, існує загроза неплатоспроможності, що надає право звернутися до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 1, 2 та п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Щодо посилання суду першої інстанції на невідповідність плану (проекту) реструктуризації, апелянт відзначає, що заявником на виконання вимог закону було надано проект плану реструктуризації, а також докази на підтвердження доходів та витрат боржника.

Натомість, на переконання апелянта, в даному випадку суд першої інстанції безпідставно досліджував план реструктуризації у підготовчому засіданні та передчасно обґрунтував своє рішення про відмову у відкритті провадження на цій підставі.

З приводу відсутності доказів авансування винагороди арбітражному керуючому скаржник зазначає, що на стадії підготовчого засідання суд позбавлений можливості надавати оцінку доказам наявності чи відсутності авансування. Вказане питання повинно вирішуватися до відкриття провадження та призначення судового засідання. Водночас, якщо наявні сумніви, суд не позбавлений залишити заяву у справі про неплатоспроможність без руху та надати відповідний час для усунення недоліків. Проте суд першої інстанції не ухвалював рішень про необхідність сплати чи доплати, а також надання доказів здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.04.2023 по справі №916/197/23 та призначено справу до розгляду на 21.06.2023.

У судове засідання від 21.06.2023 представники учасників справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу.

У відповідності до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Згідно з ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Статтею 117 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду.

Відповідно до ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, звертаючись з заявою про порушення справи про неплатоспроможність, боржником було зазначено, що згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками, розмір заборгованості перед кредиторами складає приблизно 10 645 970,67 грн.

Боржником було зазначено, що нею укладені кредитні договори, по яких існує заборгованість, згідно з конкретизованим списком кредиторів та боржників з фінансовими установами, а саме: АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"; АТ "КБ "ПРИВАТБАНК"; АТ "АЛЬФА-БАНК"; АТ "ОЩАДБАНК". Також заборгованість існує перед ГУ ДФС В Одеській області.

До заяви боржником було надано витяг з Українського Бюро Кредитних Історій, декларації про майновий стан боржника, Конкретизований список кредиторів, Опис майна боржника, документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця, а саме Витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань №21 від 06.01.2023 року у відповідності до якого ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем з 14.12.2004 по сьогодні, проект плану реструктуризації боргів, договір кредиту та іпотечний договір, укладені між боржником та АКБ СР «УКРСОЦБАНК», запити до кредиторів з вимогами про надання інформації щодо існуючої заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху, зобов`язано ОСОБА_1 надати суду у 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали: всі оригінали або засвідчені належним чином копії договорів та інших документів, які підтверджують наявність заборгованості у боржника перед фінансовими установами, договір з арбітражним керуючим, який підписано заявником, план реструктуризації у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, інформацію щодо суми грошових коштів на рахунку відкритому в ПАТ "КБ "Акордбанк".

24.01.2023 ОСОБА_1 було надано до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків до якої додано витребувані судом першої інстанції документи, а саме виписки з банківських установ щодо наявності грошових коштів на рахунках боржника, договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023, проект плану реструктуризації (виправлений), запити до кредиторів з приводу надання відомостей щодо поточної заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду.

Однак, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , оскільки боржником не було надано доказів на підтвердження наявності заборгованості, проект плату реструктуризації боргів не відповідає вимога Кодексу України з процедур банкрутства, та боржником не надано доказів авансування винагороди арбітражному керуючому.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Частиною 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Наведений в ч.4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тобто на наведеній стадії (підготовчого засідання у справі) судом надається оцінка відповідності поданої заяви боржника за формою та змістом вимогам статей 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за ч.4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі.

Отже, на стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника, а оцінка реального стану платоспроможності боржника фактично надається судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів боржника, звернення кредиторів до суду з заявами про визнання грошових вимог до боржника, їх розгляду судом, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки доказів наданих на підтвердження фінансово-майнового стану боржника. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26.05.2022 у справі №922/1426/21.

Так, стверджуючи в оскаржуваній ухвалі про те, що заявником не було надано доказів на підтвердження наявності заборгованості перед кредиторами, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги наявні у матеріалах справи докази, які безпосередньо свідчать про наявність у боржника невиконаних грошових зобов`язань.

Зокрема, у наявних матеріалах справи міститься постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2022 на підставі виконавчого листа №2-3620/09 виданого 24.09.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 63 038,89 доларів США та 1730 грн (и.1, а.с. 186-187).

Колегія суддів також наголошує, що у відповідності до відомостей, які є відкритими та містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та відповідно, могли бути перевірені судом першої інстанції, за номером, що вказаний у вищенаведеній постанові про відкриття виконавчого провадження №2-3620/09 міститься рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2009 у відповідності до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом у сумі 63038, 89 доларів США, що складає 485399 грн 45 коп, по курсу встановленому НБУ з 12.02.2009, в тому числі залишок заборгованості за кредитом 9190 доларів США (70763,00грн), прострочена заборгованість за кредитом 35990, 88 доларів США (277129, 78 грн), заборгованість за відсотками 8996, 89 доларів США ( 69276, 05грн), заборгованість за пенею по відсоткам 1539, 16 доларів США, (11851, 53грн), заборгованість за пенею по кредиту 7321, 96 доларів США (56379, 09 грн), а також державне мито в розмірі 1700 грн та ІТЗ 30 грн, а всього стягнуто 487 129 грн 45 коп.

Отже, наявними матеріалами справи підтверджується, що боржник має грошові зобов`язання у загальному розмірі 63 038,89 доларів США та 1730 грн, що перевищує законодавство визначений розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредиторами, який складає не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Також, згідно з відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження у Першому Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 від 29.09.2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь стягувача Державного органу: ГУ ДПС в Одеській області.

До того ж, колегія суддів зазначає, що у наявних матеріалах справи містяться листи-запити від боржника до кредиторів в яких ОСОБА_1 просила надати відомості та докази на підтвердження поточної заборгованості перед кредиторами.

Однак, відповіді на такі запити кредитори не надали, а тому ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції клопотання про витребування таких доказів за ухвалою суду.

Суд першої інстанції таке клопотання заявника в ухвалі від 10.02.2023 відхилив, оскільки, за твердженням суду, заявником не було надано доказів неможливості отримати самостійно витребувані документи та доказів відмови в наданні договорів та інших документів, які підтверджують наявність заборгованості у боржника перед фінансовими установам.

Втім, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд відхиляючи таке клопотання заявника, не врахував наявні у матеріалах справи докази, які доводять неможливість самостійного отримання заявником відповідних доказів, оскільки на запити останньої, щодо надання доказів наявності заборгованості, кредитори відповіді не надають, що відповідно й свідчить про неможливість самостійного надання таких доказів.

При цьому, надані до матеріалів справи докази свідчать про неможливість виконання боржником взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з відсутністю доходів та майна.

Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції було передчасно надано оцінку долученому до заяви проекту плану реструктуризації боргів, з огляду на таке.

Частиною 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Такий обов`язок заявником було виконано та надано до суду першої інстанції, разом із заявою про неплатоспроможність, проект плану реструктуризації боргів (т.1, а.с. 68-69).

Реструктуризація боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, на якому задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника, серед іншого, обов`язок подати проект плану реструктуризації боргів, співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні та доповненні його змісту відповідно до вимог статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

На цьому етапі задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника, серед іншого, обов`язок подати проект плану реструктуризації боргів, співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні та доповненні його змісту відповідно до вимог статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ця норма визначає обов`язкові та факультативні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до частини другої статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства у плані реструктуризації боргів боржника обов`язково мають бути зазначені: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.

Розгляд проєкту плану реструктуризації боргів боржника, а також прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність входять до переліку основних завдань зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів (частина друга статті 123 КУзПБ).

За змістом частини восьмої статті 123 КУзПБ за результатами розгляду плану реструктуризації боргів зборам кредиторів належить прийняття рішення про: (1) схвалення плану реструктуризації боргів боржника; (2) відмову у схваленні плану реструктуризації боргів та звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника або з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Системний аналіз приписів статей 116, 123, 124 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що проект плану реструктуризації боргів, що доданий боржником до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, набуває ознак власне плану реструктуризації боргів боржника, який може бути поданий для схвалення зборам кредиторів, лише після включення до такого проекту всіх передбачених законом обов`язкових положень, зміст яких має ґрунтуватися на компромісі між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань, з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника.

За змістом частини восьмої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства саме стосовно плану реструктуризації боргів боржника, що містить принаймні обов`язкові положення згідно статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства, збори кредиторів приймають рішення про схвалення або відмову у його схваленні.

Зазначений вище правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №916/1941/21.

Тобто, боржником було надано саме проект плану реструктуризації боргів, який протягом провадження може змінюватися та доповнюватися, зокрема інформацією, визначеною у вимогах ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про невідповідність проекту плану реструктуризації під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки на даному етапі суд лише перевіряє саму наявність проекту плану реструктуризації. В той час, як його розгляд, оцінка, а також прийняття рішення про його схвалення або відхилення, входять до переліку основних завдань зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів.

Щодо відсутності доказів авансування винагороди арбітражному керуючому, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ встановлений обов`язок заявника при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додати до вказаної заяви докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

ОСОБА_1 у заяві про неплатоспроможність було зазначено, що між нею на арбітражним керуючим Хомичем Р.В. укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 23.12.2022.

Відповідно до ч.3 ст.37 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та зобов`язано ОСОБА_1 надати суду у 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали, зокрема, договір з арбітражним керуючим, який підписано заявником.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у даній ухвалі суд першої інстанції не вимагав у заявника надати саме докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а лише послався на те, що договір з арбітражним керуючим про оплату праці не підписано заявником та зобов`язав останнього надати договір підписаний обома сторонами.

На виконання вимог ухвали суду, заявником було надано заяву про усунення недоліків до якої додано відповідний договір укладений з арбітражним керуючим Хомичем Р.В. про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 23.12.2022, який підписано обома сторонами.

Наведене свідчить про виконання заявником вимог ухвали суду, при цьому, як вже було зазначено вище, вимог щодо надання доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, ухвала суду першої інстанції не містила.

Слід також наголосити, що з огляду на наведені законодавчі приписи, суд першої інстанції, не був позбавлений можливості зобов`язати заявника надати відповідні докази, зокрема й авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а у разі її ненадання повернути заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд не навів жодних підстав визначених ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, а тому безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувану ухвала скасуванню, а справа направленню до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.04.2023 по справі №916/197/23 скасувати.

Справу №916/197/23 направити для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.06.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Філінюк І.Г.

Суддя Ярош А.І.