ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" червня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/351/23

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс", вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400, код - 32495389

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест", вул. Театральна, 20, оф. 418, м. Вінниця, 21050, код - 41373835

про стягнення 7 200 000,00 грн

за участю представників:

позивача: Резнік Андрій Олександрович, свідоцтво № 723 від 13.05.2011 року

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

09.03.2023 року на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" про стягнення 7 200 000,00 грн заборгованості, з яких 2 553 542,60 грн основного боргу, 4 398 608,01 грн штрафу, 247 849,39 грн пені за договором постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" (б/н від 06.03.2023 року) залишено без руху.

27.03.2023 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" надійшла заява (б/н від 27.03.2023 року) щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року відкрито провадження у справі № 902/351/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.04.2023 року.

В судовому засіданні 25.04.2023 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 23.05.2023 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 26.04.2023 року повідомлено про дату, час та місце судового засідання.

23.05.2023 року до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення (б/н від 22.05.2023 року).

23.05.2023 року від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 23.05.2023 року) (вх. канц. № 01-34/4923/23) про ведення судового засідання за його відсутності.

В судовому засіданні 23.05.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/351/23 для судового розгляду по суті на 14.06.2023 року.

Ухвалою суду від 31.05.2023 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

В судовому засіданні 14.06.2023 року прийняв участь представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалу додатково надіслано відповідачу на електронну адресу: .

При цьому, суд зазначає, що ухвалу від 31.05.2023 року відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку за адресою місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Театральна, 20, оф. 418, м. Вінниця, 21050.

Станом на дату проведення судового засідання конверт з ухвалою суду від 31.05.2023 року повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зважає на положення ст. 242 ГПК України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ч. 10 ст. 242 ГПК України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду Вінницької області у справі № 902/351/23 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач не був позбавлений права та можливості з ними ознайомитись.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце судового слухання, однак сторони не скористалися своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми ст.ст. 182, 183 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло. У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Суд розглянув матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви, позивач в якості підстави заявлених позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року.

В зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 2 553 542,60 грн основного боргу, 4 398 608,01 грн штрафу, 247 849,39 грн пені за договором постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 17.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" (Постачальник) укладено договір постачання природного газу № 37-ГЗ (т. 1, а.с. 10-14).

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2021 році природний газ (газ), в обсягах і порядку, передбачених додатковими угодами до даного Договору, в яких визначаються місячні обсяги постачання в розрізі добових обсягів природного газу.

У випадку невиконання або неналежного виконання Споживачем умов договору щодо проведення розрахунків, додержання обсягів та графіку постачання природного газу для Постачальника не є обов`язковим (п. 1.2 Договору).

Постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого Сторонами графіку до 25-го (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю постачання у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно (п. 1.3 Договору).

Обсяг газу, що має бути поставлений Постачальником, підтверджується на підставі письмових оригінальних заявок Споживача в розрізі кожної доби місяця, які подаються не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю поставки. Дані заявки є невід`ємною частиною Договору.

У разі відсутності підтвердженої заявки, підтвердженим обсягом газу є плановий обсяг, визначений у п. 1.2 Договору, з урахуванням п. 1.4 даного договору (п. 1.5 Договору).

У випадку неподання Споживачем заявки у строк та у порядку, встановлених п.1.6. даного Договору, обсяг газу, що поставлений Постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу, оформленими згідно з розділом 4 даного Договору, та підлягає оплаті Споживачем в порядку, встановленому даним Договором.

Згідно п. 2.1 Договору ціна на газ, який підлягає передачі, визначається сторонами у Додаткових угодах до Договору.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу, що визначено у п.2.1. Договору, на кількість газу, реалізованого у відповідному місяці. Загальна вартість газу за цим Договором визначається як сума місячних вартостей газу (п. 2.2 Договору).

Моментом оплати вважається день надходження грошових коштів на рахунок Постачальника (п. 2.3 Договору).

Зміна ціни природного газу, визначається в додаткових угодах до даного Договору. Ціну газу не може бути змінено протягом місяця поставки (п. 2.4 Договору).

За змістом п. 3.1 Договору сторони погодили порядок оплати встановлюється наступним чином:

- Споживач зобов`язаний сплатити вартість замовленого обсягу газу на рахунок

Постачальника на умовах 100 % попередньої оплати.

У разі відсутності заявки Споживача, поданої відповідно до п.1.5. даного Договору, вартість обсягу газу, що підлягає оплаті, визначається відповідно до п.п.1.5.1, п.2.1. даного Договору (п. 3.1 1 Договору);

- У разі зменшення або збільшення місячного обсягу споживання Споживачем газу порівняно із замовленим обсягом, оплата розраховується наступним чином:

При зменшенні місячного обсягу споживання газу Споживачем - залишок грошових коштів зараховується в оплату за наступний місяць поставки, з урахуванням положень п. 2.1., п. п. 3.1.1. даного Договору (п.3.1.2.1 Договору).

При збільшенні споживання місячного обсягу газу, Споживач зобов`язаний провести оплату за обсяг газу, на який збільшиться поставка, з урахуванням положень п. 2.1., п.п. 3.1.1. даного Договору (п.3.1.2.2 Договору).

Підтверджена заявка Споживачем, на поставку газу у наступному газовому місяці, одночасно являється замовленою потужністю. Споживач сплачує Постачальнику вартість замовленої потужності, незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність. Обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 10 % від підтвердженого обсягу природного газу (п. 3.3 Договору).

Споживач зобов`язується оплатити Постачальнику вартість замовленої потужності в точках виходу з газотранспортної системи та вартість перевищення замовленої потужності, надалі - замовлена потужність або перевищення замовленої потужності, яку Постачальник зобов`язаний сплатити Оператору ГТС. Оплата Постачальнику вартості замовленої потужності та перевищення замовленої потужності здійснюється в порядку встановленому Кодексом ГТС для Замовника послуг транспортування (Постачальника за даним договором) на підставі даних оператора ГРМ/ГТС згідно чинних тарифів (п. 3.4 Договору).

Сплата замовленої потужності здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% оплати до початку місяця постачання (п. 3.5 Договору).

Згідно п. 4.3 Договору приймання - передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі в розрізі добових обсягів, які є невід`ємними частинами цього Договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Акти приймання-передачі природного газу складаються Постачальником, підписуються і скріплюються його печаткою та направляються Споживачу до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.3.1. Договору).

Відповідно п. 7.2.1 Договору в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і обмежується 6-місячним строком згідно ст. 232 Господарського кодексу України.

У разі не поставки, або недопоставки Постачальником природного газу, відповідно до умов даного договору останній сплачує на користь Споживача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості недопоставленого природного газу (п. 7.3 Договору).

У випадку якщо відбувся факт не поставки Газу протягом однієї доби, Споживач має право відмовитись від поставки газу на майбутні періоди, а Постачальник зобов`язується сплатити Споживачу штраф у розмірі 300 000,00 грн за кожну розпочату добу не поставки газу. Сплата штрафу не звільняє Постачальника від відшкодування збитків Покупцю, завданих внаслідок не поставки газу (п. 7.3.1 Договору).

Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторін від взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов даного Договору (п. 7.4 Договору).

За змістом п. 10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 року, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання.

Також, до укладеного договору між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 від 18.02.2021 року за змістом якої сторонами внесено зміни до умов договору, серед яких: п. 1.2. Розділу 1 Договору викладено в наступній редакції:

"В порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник у 2021 році передає Споживачу природний газ частинами згідно із замовлень Споживача, в загальній кількості 600,000 тисяч кубічних метрів (Загальна кількість).

Постачання природного газу проводиться в обсягах, які визначаються згідно заявки Споживача на один місяць і в розрізі доби.

У випадку, коли сума всіх замовлень перевищить Загальну кількість. Сторони узгоджують додаткові обсяги природного газу шляхом підписання відповідних додаткових угод до цього договору.

- п.2.1. Розділу II Договору викладено в наступній редакції:

"Постачальник передає природний газ Споживачеві у відповідності із п. 1.2. Договору за фіксованою ціною, що складає 5 600,00 грн за 1000.00 кубічних метрів газу, в т.ч. ПДВ 933,33 грн. Вартість загальної кількості природного газу складає 3 360 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 560 000,00 грн.

В ціну включені витрати за спуск, відбір і зберігання природного газу, а також оплата замовленої потужності".

- п. 3.1. Розділу III Договору викладено в наступній редакції:

Оплата за природний газ проводиться Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, в наступному порядку:

- попередній авансовий платіж в розмірі 60 % від вартості загальної кількості природного газу, що складає 2 016 000,00 грн в т.ч. ПДВ 336 000,00 грн проводиться до 18.03.2021 р. (включно) на поточний рахунок Постачальника:

- в місяці споживання Споживач вибирає 60% з обсягу викупленого ресурсу, інші 40% оплачує в перших числах місяця за фіксованою ціною 5 600,00 грн за 1000/00 кубічних метрів газу, в т.ч. ПДВ 933,33 грн, до закінчення закупленого за цією ціною (т. 1, а.с. 15,).

На виконання умов договору позивачем перераховано грошові кошти на банківський рахунок відповідача в загальній сумі 3 792 032,00 грн.

На підтвердження чого до матеріалів справи додано платіжні доручення за період з 19.03.2021 року по 07.10.2021 року (т. 1, а.с. 17-26).

Однак, відповідачем взяті на себе зобов`язання не виконано.

Згідно повідомлення РГК "Вінницягаз" про припинення (обмеження) газопостачання № ВІ00002202 від 17.10.2021 року, позивача повідомлено про обмеження газопостачання з 20.10.2021 року до 0 тис. м.куб. на добу у зв`язку з відсутністю підтверджених обсягів природного газу (т. 1, а.с. 28).

За твердженнями позивача, станом на 19.10.2021 року Постачальником було поставлено Споживачу 313 158,82 м.куб. газу на суму 1 753 689,34 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які долучено до матеріалів справи (т. 1, а.с. 29-34).

Недопоставлений обсяг природного газу становить 286 841,18 м. куб. на суму 2 038 342,60 грн.

05.11.2021 року між сторонами підписано Додаткову угоду до договору постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року (т. 1, а.с. 16).

Відповідно п. 1.1 Додаткової угоди Постачальник в порядку та на умовах, визначених Договором, у січні місяці 2022 року зобов`язується передати Споживачу природний газ в загальній кількості 92,000 тисяч кубічних метрів за фіксованою ціною, що складає 5 600,00 грн за 1000,00 кубічних метрів газу, в т.ч. ПДВ 933,33 грн. В ціну включені витрати за спуск, відбір і зберігання природного газу, а також оплата замовленої потужності.

Вартість загальної кількості природного газу, визначеної п.п. 1.1. даної додаткової угоди складає 515 200,00 грн, в тому числі ПДВ 85 866,67 грн (п. 1.2 Додаткової угоди).

Споживач здійснює оплачу визначеної п.п. 1.1. даної Додаткової угоди кількості природного газу на умовах 100% попередньої оплати протягом 5 банківських днів з моменту підписання даної додаткової угоди (п. 1.3 Додаткової угоди).

На виконання умов Додаткової угоди позивачем 05.11.2021 року перераховано грошові кошти на банківський рахунок відповідача в сумі 515 200,00 грн,що підтверджується платіжним дорученням №1633 від 05.11.2021 року (т. 1, а.с. 27).

Вказаний об`єм в розмірі 92 000.00 куб.м. також не був поставлений відповідачем.

Враховуючи викладене вище, загальний об`єм недопоставленого газу відповідачем становить 378 841,18 м. куб., загальною вартістю 2 553 542,60 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує наступне.

Згідно із п. 3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами за договором постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору поставки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт повної передплати за плановані обсяги поставленого газ, а також обставини не виконання зобовязань зі сторони відповідача, що підтверджено повідомленням РГК "Вінницягаз" про припинення (обмеження) газопостачання № ВІ00002202 від 17.10.2021 року з 20.10.2021 року до 0 тис. м.куб. на добу у зв`язку з відсутністю підтверджених обсягів природного газу (т. 1, а.с. 28).

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 2 553 542,60 грн основного боргу за оплачений та не поставлений газ за Договором постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року, з урахуванням змісту Додаткової угоди від 05.11.2021 року, правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також, судом розглянуто вимоги позивача про стягнення 4 398 608,01 грн штрафу та 247 849,39 грн пені, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 7.3 Договору у разі не поставки, або недопоставки Постачальником природного газу, відповідно до умов даного договору останній сплачує на користь Споживача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості недопоставленого природного газу.

Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторін від взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов даного Договору (п. 7.4 Договору).

Тобто, сторонами погоджено розмір, підстави та строк нарахування пені та штрафу за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно до ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином, позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення 247 849,39 грн пені.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке сталося під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведені положення законодавства строк дії договору та строк виконання зобов`язання за договором не є тотожними, а закінчення строку дії договору не є підставою припинення зобов`язань за договором (Постанова КГС від 04.05.2018 у справі № 927/333/17 ).

Відповідно до п. 10.1. Договору, даний договір діє в частині невиконаних зобов`язань до їх повного виконання.

Предметом невиконання є саме не поставка природного газу, матеріали справи не містять доказів розірвання договору або положень про його автоматичне припинення 31.12.2021 року за наявності обставин недопоставки товару.

Таким чином, у період дії прострочення виконання основного зобов`язання з постачання природного газу у раніше обумовленому сторонами та оплаченому позивачем обсязі, суд вважає правомірним нарахування пені за даний період.

Тому, вимоги позову про стягнення 247 849,39 грн пені підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог про стягнення 4 398 608,01 грн штрафу суд зазначає наступне.

У випадку якщо відбувся факт не поставки Газу протягом однієї доби, Споживач має право відмовитись від поставки газу на майбутні періоди, а Постачальник зобов`язується сплатити Споживачу штраф у розмірі 300 000,00 грн за кожну розпочату добу не поставки газу. Сплата штрафу не звільняє Постачальника від відшкодування збитків Покупцю, завданих внаслідок не поставки газу (п. 7.3.1 Договору).

Проаналізувавши п. 7.3. Договору суд приходить до висновку, що таке нарахування за своєю правовою природою є пенею, позаяк визначене у певній грошовій сумі за кожний день користування грошовими коштами.

Неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником.

Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або несвоєчасне виконання обов`язку.

Пеня може обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання не лише за кожен день прострочення виконання, а й місяць (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у пункті 73 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Однак, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Тобто, штраф є одноразовим фіксованим платежем, який нараховується за фактом порушення виконання основного зобов`язання.

У системних висновках Верховного Суду зазначено, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Однак, у даному випадку йде мова про одночасне, а не подвійне застосування пені та штрафу, а також їх нарахування з дотриманням положень ст. 549 ЦК України.

Згідно умов договору та заявлених вимог має місце фактично подвійне нарахування штрафних санкцій, які визначені у різному розмірі за одне і те ж порушення умов договору: не поставку, або недопоставку Постачальником природного газу в обсязі 378 841,18 м.куб. природного газу, та нараховуються за кожен день прострочення.

Згідно п. 7.3 Договору уже передбачено нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості недопоставленого природного газу.

Суд наголошує, що принцип свободи договору належить до загальних засад цивільного законодавства, закріплених у ст. 3 ЦК України, та є одним із принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав.

Водночас у межах свободи договору дозволено все те, що не суперечить Закону, а в даному випадку пункт 7.3.1 Договору в частині визначення алгоритму нарахування штрафу пені суперечить ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України.

Суд наділений повноваженнями перевіряти обраний сторонами договору спосіб врегулювати свої відносини на предмет відповідності Конституції України.

Про це йдеться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року, ухваленій за результатами розгляду справи № 910/12876/19.

ВП ВС зауважила, що гарантована ст. 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. non bis in idem - «двічі за одне й те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання.

Згідно ч. 1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, одночасне нарахування пені за кожен прострочення та штрафу за кожен прострочення виконання одного і того ж зобов`язання призведе до порушення положень ст. 61 Конституції України.

Суд також констатує, що свобода договору надає сторонам право самостійно визначати розмір штрафних з санкцій, однак не наділяє правом змінювати нормативно визначений спосіб їх нарахування.

Закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах (Постанова ВП ВС від 18.03.2020 року у справі №902/417/18).

Підсумовуючи, суд вважає правомірним та правильним нарахування штрафу за кожен випадок порушення договірних зобов`язань, а саме:

- в сумі 300 000,00 грн за порушення умов Договору постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року в частині недопоставки з 20.10.2021 року 286 841,18 м. куб. газу, а також

- 300 000,00 грн штрафу за порушення умов Додаткової угоди від 05.11.2021 року до Договору постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року в частині не поставки у січні 2022 року 92 000,00 м. куб. газу.

Отже, правомірним є нарахування та стягнення з відповідача штрафу в сумі 600 000,00 грн.

При цьому, у стягненні 3 798 608,01 грн штрафу суд відмовляє внаслідок безпідставності нарахування та не відповідності нормам ч. 2 ст. 549 ЦК України і ч. 1 ст. 61 Конституції України.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного контррозрахунку заборгованості тощо.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" підлягає частковому задоволенню судом, з урахуванням відмови у стягненні 3 798 608,01 грн штрафу.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 51 020,88 грн.

Водночас, витрати зі сплати судового збору в сумі 56 979,12 грн слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" (вул. Театральна, 20, оф. 418, м. Вінниця, 21050, код - 41373835) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" (вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400, код - 32495389) 2 553 542,60 грн - основного боргу за Договором постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року, 247 849,39 грн - пені, 300 000,00 грн - штрафу за порушення умов Договору постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року, 300 000,00 грн - штрафу за порушення умов Додаткової угоди від 05.11.2021 року до Договору постачання природного газу № 37-ГЗ від 17.03.2021 року та 51 020,88 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостачінвест" 3 798 608,01 грн штрафу.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 56 979,12 грн - залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на електронні адреси: відповідачу - , .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 23 червня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. В. Нестерчука, 1, м. Калинівка, Хмільницький район, Вінницька область, 22400)

3,4 - відповідачу (вул. Театральна, 20, оф. 418, м. Вінниця, 21050; вул. Театральна, 20, оф. 409, м. Вінниця, 21050; вул. Скалецького 17, м. Вінниця, 21018)