ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. Справа№ 914/3112/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС""

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023

у справі № 914/3112/22 (суддя - Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС""

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп""

про стягнення 9 196,38 грн,

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС"" (далі - позивач) звернулось у господарський суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп"" (далі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 9 196,38 грн в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування в сумі 68 292,48 грн та доплати до нього в сумі 9 196,38 грн згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 21.05.2020, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як страхової компанії, у якій була застрахована цивільна відповідальність особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП), однак відповідач не сплатив позивачу доплату до страхове відшкодування в розмірі 9 196,38 грн.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що позивачем не надано доказів того, що виявлені після додаткового огляду транспортного засобу пошкодження ("гул" підшипника), мають відношення до заявленої події, тому у відповідача відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо виплати доплати до страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20 березня 2023 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС"" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Також просить постановити ухвалу про призначення судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого позивачем транспортного засобу на дату настання дорожнього-транспортної пригоди, яка мала місце 06.08.20202 (у тому числі, з урахуванням зносу).

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно відмовлено у призначенні судової автотоварознавчої експертизи, в результаті чого судом не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та прийнято незаконне рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 15 травня 2023 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023, у зв`язку із перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Коробенка Г.П., Кравчука Г.А.

Розглянувши клопотання про призначення судової експертизи, апеляційний господарський суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Позивач у апеляційній скарзі просить призначити автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого ним транспортного засобу на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.08.2020.

Проте, апеляційний господарський суд, ураховуючи обставини справи, предмет позову, характер спірних правовідносин, дійшов висновку про відсутність необхідності у спеціальних знаннях для вирішення спору, оскільки наявних у матеріалах справи доказів достатньо для встановлення вартості відновлювального ремонту.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 21.05.2020 між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС"", як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №64587а0я, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 (том 1 а.с.9-16).

Строк дії договору з 23.05.2020 по 22.05.2021.

Страхувальником сплачувались страхові платежі по договору, що підтверджується платіжними дорученням від 26.05.2020 та 25.05.2020 (том 1 а.с.17-18).

06.08.2020 на перехресті вилиць 295-ї Херсонської стрілецької дивізії та Гагаріна у м.Херсон відбулась ДТП за участю транспортного засобу транспортного засобу "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу "Mercedes", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Toyota", номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . Правопорушником (винуватцем у ДТП) вказано ОСОБА_3 , який порушив п.16 ПДР (порушенням водіями ТЗ правил проїду перехресть), що підтверджується відповіддю від НПУ (том 1 а.с.19-21).

З відповіді НПУ також вбачається, що внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ "СК "АРКС"" автомобіль "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 - передня центральна частина та передня ліва частина.

11.08.2020 ОСОБА_1 подав позивачу заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, в якій зазначив, що рухаючись по другорядній дорозі зупинився перед головною, назустріч виїхав ТЗ "Toyota RAV4 НОМЕР_3 " та по інерції вдарив ТЗ клієнта (том 1 а.с.5-6).

11.08.2020 оцінювачем (аварійним комісаром) ОСОБА_4 , який діяв на підставі договору з позивачем, було здійснено огляд застрахованого позивачем транспортного засобу "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 , та встановлені наступні пошкодження: облицювання переднього бамперу - деформація; крило переднє ліве - деформація з заломами передньої частини; ліва блок-фара - зруйнована; амортизатор переднього лівого колеса - деформований; лівий боковий кронштейн кріплення переднього бамперу - зруйнований; ліва тяга кермової рейки - деформована; рама передньої підвіски - деформована; лівий поперечний важіль передньої підвіски - деформований; диск переднього лівого колеса - деформований.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 11.08.2020 у огляді, крім оцінювача (аварійного комісара) були присутні власник - ОСОБА_1 , учасник ДТП ОСОБА_5 та представник СК "Княжа" Рева Н.Г. (том 1 а.с.22-27).

14.08.2020 ТзОВ "Авто Холдинг" виставило ОСОБА_1 на оплату рахунок-фактуру № СФ-0000187 на суму 68 292,48 грн (том 1 а.с.28).

01.09.2020 позивачем складено страховий акт №ARX2616010, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 62 288,48 грн з урахуванням суми взаємозаліку у розмірі 6 004,00 грн (том 1 а.с.29-30).

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у сумі 62 288,48 грн, що підтверджується платіжним дорученням №701038 від 02.09.2020 (том 2 а.с.14).

Разом із тим, позивач зазначає, що після проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 , згідно листа ТзОВ "Авто Холдинг", а саме внаслідок проведення діагностики ходової частини на автомобілі "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено гул підшипника лівої маточини (том 1 а.с.31-33).

01.10.2020 ТзОВ "Авто Холдинг" виставило позивачу на оплату рахунок-фактуру № СФ-0000240 на суму 9 196,38 грн (ступиця колеса перед 7845 грн без ПДВ та маточина колиса переднього - зняти/встановити 525,00 грн без ПДВ) (том 1 а.с.34).

19.10.2020 позивачем складено страховий акт №ARX2642396, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 9 196,38 грн (том 1 а.с.35-36).

20.10.2020 відповідно до страхового акту №ARX2642396 від 19.10.2020 позивачем здійснено доплату страхового відшкодування в сумі 9 196,38 грн. на рахунок ТзОВ "Авто Холдинг".

Позивач вказує, що відповідно до постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.09.2020 у справі №664/2069/20 від 02.09.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, якій належить автомобіль Toyota RAV4 номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_3 була була застрахована у ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп"" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0733026.

Як стверджують позивач та відповідач, 30.11.2020 ПрАТ "УСК "Княжа вієнна іншуранс груп"" виплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 68 292,48 грн.

31.05.2022 позивач направив на адресу відповідача заяву (претензію) про виплату страхового відшкодування (доплата), в якій просив доплатити страхове відшкодування в сумі 9 196,38 грн (том 1 а.с.39).

Оскільки відповідач не здійснив вказану доплату, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 9 196,38 грн.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що виплата позивачем страхового відшкодування в сумі 9 196,38 грн здійснено за пошкодження лівої передньої маточини колеса, проте відповідний акт огляду, фото-відео додатки до додаткового акту огляду, які б підтверджували необхідність заміни вказаної деталі, до позовної заяви не надано, також не надано належно оформленого акту діагностування/дефектовки колеса ("гул" підшибника, як зазначили представник СТО) та чи має вказане пошкодження відношення до заявленої події.

Позивач у відповіді на відзив, для спростування заперечень відповідача про відсутність підтверджуючих доказів, що доплата страхового відшкодування відноситься до страхового випадку, просив призначити автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого ним транспортного засобу на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2023 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про призначення судової експертизи, оскільки він належним чином не вмотивовув неможливість надання експертного висновку у строки, встановлені для подання доказів.

За наслідком розгляду спору по суті суд першої інстанції прийшов до висновку щодо необхідності відмови у позові, оскільки позивачем не доведено обставин, зазначених у позовній заяві.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №64587а0я від 21.05.2020.

Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.

Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином позивач у даній справі витупає на правах потерпілого ( ОСОБА_1 ), а тому до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як винна особа - безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Цивільна відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди (особи винної у ДТП) ОСОБА_3 була застрахована відповідачем у відповідності до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на підставі полісу №АР/0733026.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності власника автомобіля марки Toyota RAV4 номерний знак НОМЕР_3 , тобто, особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП, в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги до відповідача замість потерпілої особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач, як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу відшкодовує особа, яка завдала збитки, на підставі статті 1194 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, протоколом огляду транспортного засобу від 11.08.2020 та рахунком-фактурою від 14.08.2020, підтверджується, що застрахованому позивачем транспортному засобу було завдано шкоду в розмірі 68 292,48 грн.

Протиправна дія заподіювала шкоди (порушення ПДР) встановлена постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.09.2020 у справі №664/2069/20 (https://reyestr.court.gov.ua/ Review/91285364), в якій також вказано, що ОСОБА_3 свою провину у ДТП визнав.

Також між оціненою шкодою в розмірі 68 292,48 грн та протиправною дією наявний прямий причинний зв`язок, оскільки у протоколі огляду транспортного засобу визначені пошкодження внаслідок ДТП, зазначено, який необхідний тип ремонтної операції (заміна, ремонт, фарбування) і вказані ремонтні операції, які відповідають операціям, що вказані у рахунку-фактурі СТО від 14.08.2020 на суму 68 292,48 грн.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до рахунку-фактури СФ-0000187 від 14.08.2020, виставленого виконавцем ремонтних робіт ТзОВ "Авто Холдинг" та страхового акту №ARX2616010 від 01.09.2020, складеного позивачем, сума страхового відшкодування складає 68 292,48 грн, яка була сплачена відповідачем у повному обсязі, що не заперечується сторонами і спір між сторонами по цій сумі відсутній.

Однак, після проведення відновлювального ремонту транспортного засобу "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 , позивачем на підставі листа ТзОВ "Авто Холдинг" та рахунку-фактури № СФ-0000240 від 01.10.2020 доплачено страхове відшкодування в сумі 9 196,38 грн у зв`язку із тим, що виявлено гул підшипникової лівої маточини та проведено її ремонт.

Разом із тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що гул підшипникової лівої частини виник саме внаслідок страхової події, що сталася 06.08.2020, та яку неможливо було встановити та усунути під час проведення основних ремонтних робіт транспортного засобу "Mazdа", номерний знак НОМЕР_1 .

Отже, позивачем не доведено наявності причинного зв`язку між протиправною дією заподіювача та шкодою в розмірі 9 196,38 грн, тобто не доведено повного складу цивільного правопорушення.

Посилання позивача на те, що суд безпідставно відмовив у призначенні судової автотоварознавчої експертизи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.02.2023, якою позивачу відмовлено у задоволенні заяви про призначення судової експертизи, вірно вказано, що експертиза за клопотанням учасника справи призначається у разі неможливості надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, але позивач, в порушення приписів ст. 99 ГПК України, належним чином не вмотивував неможливість надання експертного висновку у строки, встановлені для подання доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявності повного складу цивільного правопорушення в частині шкоди в сумі 9 196,38 грн, оскільки гул підшипникової лівої частини транспортного засобу було виявлено вже після проведення ремонтних робіт з відновлення пошкодженого автомобіля, тому позовні вимоги є недоведеними і це є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Також апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у позові з підстав недоведеності позовних вимог не позбавляє позивача права повторного звернення з позовом до суду із наданням додаткових доказів на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.06.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук