ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 Справа № 914/3109/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Електрон - Т, м.Львів, Україна

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Электроаппаратура, м.Гомель Республіки Білорусь

про: стягнення заборгованості 716850,91 грн за контрактом №3/2020 від 23.01.2020

Суддя У.І. Ділай

Секретар Ю.І.Кохановська

За участі представників:

Від позивача: Масюк М.В.-представник;

Від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2022, справу №914/3109/22 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 12.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.12.2022.

Ухвалою від 27.12.2022 зупинено провадження у справі №914/3109/22 до виконання судового доручення про вручення судових документів Відкритому акціонерному товариству «Электроаппаратура» чи повідомлення про неможливість такого виконання. Розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 30.05.2023.

09.01.2023 Господарським судом Львівської області судове доручення з додатками направлено Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Львів) для направлення за належністю для вручення документів відповідачу.

16.02.2023 від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до суду надійшов лист, в якому повідомлено про направлення для подальшого скерування доручення Господарського суду Львівської області для вручення відповідачу на підставі Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Ухвалою від 30.05.2023 судом поновлено провадження справі.

Ухвалою від 30.05.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2023.

Представник позивача в судовому засіданні 13.06.2023 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Відповідач в судове засідання 13.06.2023 явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Господарським судом Львівської області виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Частиною другою статті 15 Конвенції (Гаага, 15.11.1965) передбачено, що за заявою Договірної Держави суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документа (про виклик до суду нерезидента - сторони у справі) в разі, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній і який становить щонайменше шість місяців (Інформаційний лист ВГСУ від 29.09.2009 № 01-08/530 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм ГПКУ).В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

23.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальною науково - виробничим підприємством «Електрон-Т» та Відкритим акціонерним товариством «Злектроаппаратура» укладено контракт №3/2020, відповідно до п.1.1 позивач зобов`язався продати, а покупець зобов`язався купити, на умовах FCA м.Львів (відповідно до умов Інкотермс 2010), товар згідно з специфікацією (додаток до договору є невід`ємною частиною).

Згідно із п.6.1. контракту оплата товару буде проводиться в Євро в наступному порядку: оплата повної вартості партії на протязі 60 календарних днів з дня поставки товару покупцю, але не пізніше відвантаження наступної партії.

Відповідно до п.13.5 контракту, даний Контракт діє з моменту підписання і до 31 грудня 2021 року включно. При відсутності розірвання даний Контракт автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік дії.

Згідно умов п.2 Додатку №1 (Додаткова угода №1) від 29.12.2021 сторони погодили продовжити строк дії Контракту до 31.12.2022.

02.12.2021 сторонами було підписано Специфікацію №14 до Контракту №3/2020 від 23.01.2020 на загальну суму 18897,12 євро.

На виконання умов контракту на підставі Інвойсу №2793 від 14.12.2021 виконав зобов`язання щодо поставки товару. В підтвердження позивач долучив міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) А № від 22.12.2021, митну декларацію (форма МД-2) ЕК 10 АА від 22.12.2021.

Поставка товару виконана належним чином, накладні підписані без зауважень. Однак, в порушення умов договору за отриманий товар відповідач своєчасно та в повному обсязі не розрахувався.

Листом від 10.05.2022 №13-6/334 ВАТ «Электроаппаратура» визнало наявну заборгованість, яка виникла у зв`язку із введенням заборони на проведення платежів банком - кореспондентом, зумовленої ситуацією, яка склалась в Україні. Також відповідач гарантував, що як тільки буде знято заборону, підприємство виконає всі свої фінансові зобов`язання.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору своєчасно повністю не оплатив позивачу вартості отриманого товару. Відтак, ТзОВ Електрон - Т подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 18897,12 євро, що в еквіваленті на дату подання позову (30.11.2022) за офіційним курсом НБУ гривні до євро становить 716850,91 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 Закону України Про міжнародне приватне право, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону. Окрім цього, у ч.1 ст.5 вказаного Закону встановлено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до пункту 12.2 контракту у випадку, якщо сторони не досягнуть згоди, спір між ними буде розглядатися в Господарському чи Економічному суді по місцезнаходженню позивача. Правом, яке застосовуватиметься визнається право країни позивача.

Зважаючи на те, що місцезнаходженням позивача є м.Львів (Україна), відтак, вказаний спір підсудний Господарському суду Львівської області.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачем укладено контракт №3/2020 від23.01.2020 у зв`язку із чим набули взаємних прав та обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання його неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами (ч. 3 ст. 264 ГК України).

У частині 2 ст. 712 Цивільного кодексу зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.1.1 контракту покупець купує товар за умовами FCA м.Львів (відповідно до умов Інкотермс 2010).

Так, умова постачання FCA означає, що постачальник - експортер зобов`язаний провести всі митні процедури, включаючи оплату експортних мит та підготовку всіх дозвільних документів на вивіз продукції. Місце поставки вказується після трьох латинських літер FCA і означає, що продавець власним коштом і під свою відповідальність постачає товар в цю точку. Вона визначається сторонами договору і фактично може знаходитись будь-де.

Згідно із положеннями п.1.1 контракту сторони погодили місце поставки м.Львів.

Позивач свої зобов`язання щодо передачі товару за спірним договором виконав повністю, що підтверджено копією міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) А № від 22.12.2021, долученою до матеріалів справи (оригінал оглянуто судом).

Згідно із матеріалами справи, зауваження зі сторони відповідача щодо неотримання товару відсутні.

До матеріалів справи долучено лист ВАТ «Электроаппаратура» №13-6/334 від 10.05.2022, в якому відповідач визнав наявну заборгованість, яка виникла у зв`язку із введенням заборони на проведення платежів банком - кореспондентом, зумовленої ситуацією, яка склалась в Україні. Також відповідач гарантував, що як тільки буде знято заборону, підприємство виконає всі свої фінансові зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Укладений між сторонами спірний контракт є чинним й обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу положень статті 179 Господарського кодексу України, статей 204, 629 Цивільного кодексу України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема право ТзОВ Електрон - Т як постачальника отримати плату за свій товар та обов`язок ВАТ Электроаппаратура оплатити вартість отриманого товару у визначені договором розмірі та строки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті вартості переданого товару є підставною та до стягнення підлягає основний борг в розмірі 18897,12євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.11.2022 становить 716850,91грн.

Судовий збір покладається на відповідача оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Электроаппаратура (246050, Республіка Білорусь, м.Гомель, вул.Радянська, 157, ідентифікаційний код 05758150) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство Електрон-Т (79019, Україна, м.Львів, вул. Квітова, 12, ідентифікаційний код 00244676) основний борг в розмірі 18897,12євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.11.2022 становить 716850,91грн та 10752,76 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 22.06.2023.

Суддя Ділай У.І.