РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1152/15 (927/16/23)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Одинець І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви Чернігівської міської ради до Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ) про розірвання договору оренди земельної ділянки, поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: Головного управління ДПС у Чернігівській області 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11
БОРЖНИК: Закрите акціонерне товариство «Інтерліс»
14001, м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11 18021, м. Черкаси, вул. Гагаріна, 83, кв. 29 () (адреса ліквідатора Пилипенко Т.В.)
про визнання боржника банкрутом

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гладченко Н.Л. (в порядку самопредставницва)

від відповідача: Іллюшко О.М. - адвокат (ордер серії ЧН № 122111 від 07.02.2023)

від третьої особи: Іллюшко О.М. - адвокат (ордер серії ЧН № 122110 від 07.02.2023)

В судовому засіданні 13.06.2023р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області (надалі - кредитор) подана заява про порушення справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» (надалі - боржник) на підставі ст. 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.10.2015 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2016 порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016, припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бандолу О.О.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016 скасовані постанова Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Чернігівської області від 14.11.2016 № 02-01/72/16 був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 927/1152/15, внаслідок якого для її розгляду визначено суддю А.С.Сидоренка.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 13.02.2018 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В.

В подальшому строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Пилипенко Т.В. неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2023 на шість місяців до 13.08.2023.

02 січня 2023 року (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 26.12.2022), в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Чернігівської міської ради до Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» про розірвання договору оренди (присвоєно єдиний унікальний номер 927/16/23) в якій позивач просить розірвати з моменту набрання рішенням законної сили укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки від 11.12.2002 № 1787.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що за інформацією Головного управління ДПС у Чернігівській області наданої листом від 31.03.2021, ЗАТ «Інтерліс» має податковий борг по орендній платі за землю у розмірі 3 408 605,98 грн за період з 31.08.2012 по 30.01.2017. Враховуючи дану інформацію, в зв`язку з порушенням орендарем п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі», зміною істотних умов договору та систематичною несплатою орендної плати, враховуючи п. «д» ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ЗАТ «Інтерліс» п. 28 рішення Чернігівської міської ради від 24.06.2021 № 9/VІІІ-21 припинено шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки від 11.12.2002 № 1787.

На адресу ЗАТ «Інтерліс» Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради надсилалась додаткова угода про розірвання договору оренди, яка не була підписана відповідачем. Також позивач зазначає, що за період з дати укладення договору оренди нормативна грошова оцінка землі змінювалася, тому розмір орендної плати, вказаний в договорі, не відповідає чинному законодавству.

Таким чином, ЗАТ «Інтерліс» порушило умови договору та положення Цивільного кодексу України стосовно своєчасної, у повному обсязі сплати орендної плати за користування землею, у зв`язку з чим договір оренди підлягає розірванню на вимогу орендодавця.

Відповідно до умов договору від 11.12.2002 № 1787, цільове призначення земельних ділянок є промисловим - обробка деревини та виробництво виробів з деревини. Земельні ділянки передані в оренду для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій». Проте, у зв`язку з визнанням ЗАТ «Інтерліс» банкрутом та відкриттям ліквідаційної процедури, підприємницька діяльність останнього завершена, що також унеможливлює подальше використання орендарем вказаних земельних ділянок, а орендодавцем - отримання орендної плати за надання земельних ділянок у користування.

Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору (ч. 7 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Чернігівської області від 03.01.2023 № 02-01/1/23 був призначений повторний автоматизований розподіл справи внаслідок якого визначено суддю А.С. Сидоренка для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.01.2023:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/1152/15 (927/16/23);

постановлено розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/1152/15 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» за правилами загального позовного провадження;

залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача;

призначено розгляд заяви в підготовчому засіданні на 07 лютого 2023 року;

встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлено процесуальний строк для подання ОСОБА_1 письмових пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

13 січня 2023 року позивачем до Господарського суду Чернігівської області подані докази направлення третій особі ( ОСОБА_1 ) копії позовної заяви з додатками.

26 січня 2023 року, у встановлений судом строк, відповідачем до Господарського суду Чернігівської області поданий відзив від 23.01.2023 № 02-05/08 на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що згідно ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» не повинен подавати Головному управлінню ДПС у Чернігівській області податкові декларації по зобов`язанням з орендної плати за земельні ділянки, а заборгованість по орендній платі, затверджена судом не може додатково нараховуватись податковою службою.

З метою задоволення вимог кредиторів ЗАТ «Інтерліс» ліквідатором в ході ліквідаційної процедури були проведені всі необхідні заходи для виявлення майна банкрута, його збереження, охорони, інвентаризації, оцінки та виготовлення документів, необхідних для реалізації цього майна. Ліквідатором встановлено, що згідно свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002, виданих на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002 № 194, ЗАТ «Інтерліс» належать на праві власності об`єкти нерухомого майна: по вул. Ціолковського, 11 та вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 в м. Чернігові.

11 грудня 2002 року між Чернігівською міською радою (Орендодавцем) та ЗАТ «Інтерліс» (Орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки № 1787 згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в довгострокову оренду, строком на 25 років, земельні ділянки на території міста Чернігова, що знаходяться за адресами:

-м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, площею 44 990 м2 (в тому числі 0,0308 га - проїзд загального користування), цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини; грошова оцінка земельної ділянки - 5 849 149,90 грн.;

-м. Чернігів, вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 21 080 м2, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини; грошова оцінка земельної ділянки - З 113 516,00 грн.

Оскільки орендовані ЗАТ «Інтерліс» земельні ділянки не мають кадастрових номерів і відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності з 01.01.2013, ліквідатор ЗАТ «Інтерліс» уклав 28.02.2018 договір з ПП «Десна-Експерт-М» на виконання землевпорядних робіт з метою розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 та площею 4,4887 га по вул. Ціолковського, 11.

Згідно ч. 9 ст. 791 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду позивачу земельних ділянок в натурі потрібна згода їх власника, в даному випадку - Чернігівської міської ради, яка згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях повинна вирішувати питання, пов`язані з регулювання земельних відносин.

На неодноразові звернення ліквідатора до Чернігівської міської ради він отримував відповіді про те, що питання про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою земельних ділянок ЗАТ «Інтерліс» було включено до проектів рішень міської ради, однак не набрало необхідної кількості голосів і було знято з розгляду.

Ліквідатор звертався до адміністративного суду за захистом порушених прав ЗАТ «Інтерліс» і відповідні позови судом було задоволені. Втім, Чернігівська міська рада, навіть після ухвалення судових рішень, якими встановлено незаконність рішень органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок, відповідної згоди не надала.

З урахуванням зазначених вище обставин справи, в результаті встановленої Чернігівським окружним адміністративним судом протиправної бездіяльності Чернігівської міської ради та прийняття міською радою протиправних рішень, з 2018 року по даний час нерухоме майно ЗАТ «Інтерліс» не може бути реалізоване ліквідатором.

Викладена в листі Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 28.08.2021 пропозиція про розірвання договору оренди земельної ділянки була розглянута на засіданні комітету кредиторів ЗАТ «Інтерліс» 20.09.2021. За результатами розгляду вказаного питання комітет кредиторів одноголосно прийняв рішення про те, що у ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» відсутні правові підстави та повноваження для розірвання договору оренди земельної ділянки № 1787, укладеного 11.12.2002 між Чернігівською міською радою та ЗАТ «Інтерліс».

Позивач просить суд розірвати договір оренди земельних ділянок на яких розташоване нерухоме майно - фактично єдиний актив ЗАТ «Інтерліс», який повинен бути реалізований в процедурі банкрутства з метою задоволення вимог всіх кредиторів, в тому числі Чернігівської міської ради. Однак, у разі задоволення цього позову ліквідатор буде позбавлений можливості здійснити продаж нерухомого майна в установленому законом порядку з метою задоволення вимог кредиторів.

Третя особа процесуальним правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористалась.

07 лютого 2023 року господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02 березня 2023 року; одночасно встановлені процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - до 13.02.2023 включно; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

14 лютого 2023 року, у встановлений судом процесуальний строк (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 13.02.2023), позивачем до Господарського суду Чернігівської області подана відповідь від 13.02.2023 № 26/06-03 на відзив, зі змісту якої вбачається, що орган місцевого самоврядування не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Позивач наголошує, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому. ОСОБА_1 , як власник 3/50 частини нерухомого майна за адресою: вул. Ціолковського, 11, у м. Чернігові, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в оренді ЗАТ «Інтерліс», також не сплачував плату за землю. Крім того, договір оренди № 1787 від 11.12.2002 року не відповідає типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 зі змінами та доповненнями.

24 лютого 2023 року, у встановлений судом процесуальний строк (здані для відправки до відділення поштового зв`язку 21.02.2023), відповідачем до Господарського суду Чернігівської області подані заперечення від 20.02.2023 № 02-05/10, зі змісту яких вбачається, що товариство підтримує свою думку з приводу заявлених позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні.

Так, відповідач вказує, що вимоги позивача заявлені без урахування вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» з урахуванням внесених до них змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості».

ЗАТ «Інтерліс» вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, договір оренди земельної ділянки на якій знаходяться (розміщені) належні орендарю будівлі та споруди може бути припинений тільки після припинення права власності ЗАТ «Інтерліс» на нерухоме майно, тобто після його продажу в порядку визначеному Кодексом України з процедур банкрутства з метою задоволення вимог кредиторів.

У зв`язку з визнаною судом протиправною бездіяльністю Чернігівської міської ради та прийняттям Чернігівською міською радою протиправних рішень ЗАТ «Інтерліс» протягом останніх п`яти років не може отримати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок.

Оскільки на даний час орендовані ЗАТ «Інтерліс» земельні ділянки не сформовані як об`єкти цивільних прав, з урахуванням вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності з 01.01.2013, нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок не може бути визначена.

У зв`язку з відсутністю технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок до цього часу не визначена і не виділена частина орендованої ЗАТ «Інтерліс» земельної ділянки по вул. Ціолковського, 11 для обслуговування нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

Договір оренди земельної ділянки № 1787 був укладений між сторонами 11.12.2002 згідно чинного на той час законодавства. Очевидно, що укладений у 2002 році договір оренди не може відповідати вимогам типового договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220.

В ст. 188 Господарського кодексу України передбачений порядок зміни та розірвання господарських договорів. З 2004 року по даний час Чернігівська міська рада в установленому законом порядку заходи для внесення змін до діючого договору оренди земельної ділянки від 11.12.2002 № 1787 не вживала.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 23.03.2023.

Однак, 23.03.2023 о 09:08 в мережі Інтернет (Telegram-канал "Суспільне Чернігів") з`явилось повідомлення про оголошення повітряної тривоги в Чернігівській області, яка тривала до 11:08.

Згідно наказу голови Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2022 № 24-од, з метою забезпечення вимог цивільного захисту населення під час повітряної тривоги, зобов`язано суддів та працівників суду під час оголошення повітряної тривоги здійснювати евакуацію із залишенням приміщення суду до безпечного місця розташування; встановлено, що в разі оголошення повітряної тривоги під час проведення судового засідання, таке засідання має негайно припинятися; крім того, організовано службу судових розпорядників щодо додаткового оповіщення голосом всіх працівників суду та відвідувачів стосовно повітряної тривоги та місця можливої евакуації.

Враховуючи даний факт та вищезгаданий наказ голови суду, призначене на 23.03.2023 на 10:00 судове засідання по даній справі не проводилось; даний факт підтверджується також актом від 23.03.2023 № 63-23 щодо оголошення повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.03.2023 судове засідання було призначено на 11.04.2023.

В судовому засіданні 11.04.2023 та 26.04.2023 оголошено перерву до 26.04.2023 та до 04.05.2023 відповідно.

Разом з тим, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 01.05.2023 по 04.05.2023 включно на лікарняному, призначене на 04.05.2023 судове засідання не відбулось, про що учасники справи були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 судове засідання призначено на 24.05.2023.

Однак, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 08.05.2023 по 26.05.2023 включно у відпустці, призначене на 24.05.2023 судове засідання не відбулось, про що учасники справи були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.05.2023 судове засідання призначено на 13.06.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін та третьої особи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням ІV сесії Чернігівської міської ради ХХІV скликання від 12.09.2002р. «Про надання, вилучення та передачу земельних ділянок в межах міста Чернігова», в зв`язку з передачею будівель та споруд до статутного фонду Закритого акціонерного товариства «Інтерліс», вилучено із тимчасового довгострокового користування Закритого акціонерного товариства «Житняк» земельні ділянки за згодою землекористувача:

площею 4,499 га по вул. Ціолковського; 11;

площею 2,108 га по вул. М. Коцюбинське шосе (п. 214);

Закритому акціонерному товариству «Інтерліс» передано земельні ділянки в довгострокову оренду, строком на 25 років, для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій»:

площею 2,108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе;

площею 4,499 га по вул. Ціолковського, 11, в тому числі 0,0308 га - проїзд загального користування (п. 215).

Згідно свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002р., виданих на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.09.2002р. № 194, ЗАТ «Інтерліс» належать на праві власності об`єкти нерухомого майна:

по вул. Ціолковського, 11 в м. Чернігові: адмінбудівля А1-2 площею 702,7 м2, головний корпус площею 3 457,2 м2, центральний склад Б-1, Б1-1 площею 639,8 м2, компресорна В-1, В1 площею 148,1 м2, трансформаторна Й-1 площею 31,0 м2, склад площею 12,1 м2, прохідна з прибудовами Н-2, Н1, Н2 площею 293,6 м2, комірна Р-1 площею 1,9 м2;

по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 в м. Чернігові: контора літ. А-1, а-1 площею 116,9 м2, лабораторія Б-1, Б1-1, б-1 площею 73,6 м2, вісова та гараж В-1, в-1 площею 60,8 м2, склад Г-1 площею 74,4 м2, лабораторія ГРП Д-1, д-1 площею 51,0 м2, майстерня Е-1 площею 163,8 м2, побутові приміщення Ж-1, ж1 площею 185,2 м2, склад ГСМ З-1 площею 50,1 м2, реакторна І-2 площею 41,3 м2.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.05.2021р. № 258431842 та № 258431685, право власності ЗАТ «Інтерліс» на об`єкти нерухомого майна, яке посвідчується свідоцтвами про право власності на об`єкти нерухомості від 26.09.2002р., було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.04.2003р.

11 грудня 2002 року між Чернігівською міською радою (Орендодавцем) та ЗАТ «Інтерліс» (Орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки згідно умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в довгострокову оренду земельні ділянки, що знаходяться за адресами:

м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, площею 44 990 м2 (в тому числі 0,0308 га - проїзд загального користування), за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини; грошова оцінка земельної ділянки - 5 849 149,90 грн.;

м. Чернігів, вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 21 080 м2, за цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення - обробка деревини та виробництво виробів з деревини; грошова оцінка земельної ділянки - 3 113 516,00 грн.

Земельні ділянки передаються в оренду для обслуговування виробничого комплексу «Завод залізобетонних конструкцій». Договір укладається строком на 25 років.

Даний договір оренди земельної ділянки був посвідчений нотаріально 11.12.2002р. та зареєстрований в Управлінні земельних ресурсів Чернігівської міської ради 11.12.2002р. за № 1787.

В цей же день 11.12.2002р. сторонами був підписаний акт прийому - передачі земельних ділянок в оренду.

Рішенням ХІІІ сесії Чернігівської міської ради V скликання від 30.01.2007р. «Про надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам в межах міста Чернігова, погодження місця розташування об`єктів та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок», враховуючи акт продажу з публічних торгів від 04.12.1998р. та рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.10.2005р. справа № 1/179, вилучено із довгострокової оренди ЗАТ «Інтерліс» земельну ділянку площею 0,0103 га по вул. Ціолковського, 11 (п. 22).

На виконання даного рішення Чернігівської міської ради між сторонами була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 11 грудня 2002 року № 1787.

08 січня 2009 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 11 грудня 2002 року № 1787 в частині встановлення розміру орендної плати: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 13.02.2018р. по даній справі ЗАТ «Інтерліс» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2018р. по даній справі включено до реєстру вимог кредиторів, затвердивши його в цілому, зокрема вимоги наступних кредиторів:

Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 936 142,10 грн. (2 756,00 грн. витрат на сплату судового збору до І черги задоволення вимог кредиторів; 657 691,55 грн. до ІІI черги задоволення вимог кредиторів; 275 694,55 грн. до VI черги задоволення вимог кредиторів);

Чернігівської міської ради в сумі 1 126 851,76 грн. (2 756,00 грн. витрат на сплату судового збору до І черги задоволення вимог кредиторів; 1 124 095,76 грн. до IV черги задоволення вимог кредиторів);

Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 649 702,33 грн. (3 524,00 грн. витрат на оплату судового збору - I черга задоволення, 619 237,30 грн. заборгованості - III черга задоволення, 3 709,40 грн. штрафних (фінансових) санкцій та 23 231,63 грн. пені - VI черга задоволення).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020р. по справі № 620/1987/20, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ЗАТ «Інтерліс» до Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо не розгляду у встановленому порядку та строки клопотання ЗАТ «Інтерліс» від 28.10.2019 № 02-05/139 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4887 га по вул. Ціолковського, 11 та прийняття відповідних рішень за результатами його розгляду; зобов`язано Чернігівську міську раду на пленарному засіданні повторно розглянути клопотання ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 28.10.2019 № 02-05/139 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4887 га по вул. Ціолковського, 11 та винести з даного питання вмотивоване рішення.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2020р. по справі № 620/1987/20 Чернігівською міською радою 28.01.2021р. було прийнято рішення № 4/VІІІ-12 про відмову ЗАТ «Інтерліс» у наданні згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0108 га, по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 (п. 8) та на земельну ділянку, орієнтовною площею 4,4579 га, по вул. Ціолковського, 11 (п. 9).

Як вбачається зі змісту даного рішення міської ради, підставою для відмови у наданні згоди стало порушення орендарем умов договору оренди № 1787 від 11.12.2002 року в частині виконання зобов`язань та не додержання вимог пункту 3.2, що впливає на розмір орендної плати за земельну ділянку, а також систематична несплата орендної плати.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.05.2021р. по справі № 927/1152/15 (927/118/21), яке набрало законної сили, присуджено до стягнення з Чернігівської міської ради на користь ЗАТ «Інтерліс» 543 540 грн. 00 коп. завданої майнової шкоди.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку, що внаслідок протиправної бездіяльності Чернігівської міської ради, ЗАТ «Інтерліс» в особі ліквідатора було позбавлено можливості продати власне нерухоме майно на аукціоні. Оскільки витрати на оплату послуг по охороні здійснювались ліквідатором після закінчення встановленого законом строку на ліквідацію боржника, ці витрати підпадають під визначення «додаткових витрат» в розумінні ст. 225 Господарського кодексу України, тобто є збитками позивача.

Рішенням Чернігівської міської ради від 24.06.2021 № 9/VІІІ-21 припинено право оренди ЗАТ «Інтерліс» шляхом розірвання договору оренди № 1787 від 11.12.2022 земельних ділянок: площею 2,0108 га по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1, площею 4,4579 га по вул. Ціолковського, 11 в місті Чернігові.

28 серпня 2021 року Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради на адресу ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» був направлений лист з повідомленням про прийняття рішення про припинення договору оренди земельних ділянок та проект додаткової угоди до договору оренди землі від 11.12.2002 № 1787 щодо розірвання цього договору.

Викладена в листі Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 28.08.2021 пропозиція про розірвання договору оренди земельної ділянки була розглянута на засіданні комітету кредиторів ЗАТ «Інтерліс» 20.09.2021. За результатами розгляду вказаного питання комітет кредиторів одноголосно прийняв рішення про те, що у ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» відсутні правові підстави та повноваження для розірвання договору оренди земельної ділянки № 1787, укладеного 11.12.2002 між Чернігівською міською радою та ЗАТ «Інтерліс».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2022р. по справі № 620/19089/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022, визнано протиправним та скасовано пункти 20 та 21 рішення Чернігівської міської ради від 26.08.2021 № 10/VIII-42 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» згідно яких ЗАТ «Інтерліс» відмовлено у задоволенні клопотання від 16.06.2021 № 02-04/50 про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обробка деревини та виробництво виробів з деревини), розташованих за адресою: м. Чернігів, вул. Михайло-Коцюбииське шосе, 1, орієнтовна площа якої становить 2,0108 га; м. Чернігів, вул. Ціолковського, 11, орієнтовна площа якої становить 4,4579 га.

Зобов`язано Чернігівську міську раду повторно винести на розгляд засідання найближчої чергової сесії Чернігівської міської ради клопотання ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» від 16.06.2021 № 02-04/50 і прийняти відповідно до вимог закону вмотивоване рішення стосовно надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж орендованих ЗАТ «Інтерліс» земельних ділянок на території міста Чернігова площею 2,0108 га по вул. Михайло-Коцюбинське шосе, 1 та площею 4,4579 га по вул. Ціолковського, 11.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 по справі № 620/19089/21 Чернігівською міською радою 23.12.2022р. було прийнято рішення № 26/VІІІ-21 про відмову ЗАТ «Інтерліс» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0108 га, по вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 (п. 7) та на земельну ділянку, орієнтовною площею 4,4896 га, по вул. Ціолковського, 11 (п. 8).

Згідно ст. 3 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент укладення договору оренди землі між сторонами), оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ст. 14 цього Закону, умови договору оренди земельної ділянки не можуть суперечити законам України. Істотними умовами договору оренди земельної ділянки є, зокрема: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); термін договору оренди; орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду); цільове призначення, умови використання і збереження якості землі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельну ділянку - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за угодою сторін у договорі оренди.

У відповідності з ст. 28 Закону України «Про оренду землі», договір оренди земельної ділянки може бути розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов`язків, передбачених статтями 22, 23 цього Закону та договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Договір оренди земельної ділянки припиняється у разі розірвання договору оренди згідно зі статтею 28 цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про оренду землі»).

В той же час, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2016 було порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Інтерліс» і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства (до введення його в дію - ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (до введення його в дію - ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Системний аналіз частини першої - третьої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, боржник фактично втрачає право самостійно, на власний розсуд визначати порядок погашення заборгованості за власними зобов`язаннями, а подальше задоволення вимог кредиторів здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ст. 37, 38, 41 - 44 Закону про банкрутство (чинного на момент прийняття постанови від 13.02.2018р.), у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута.

Такі ж положення визначені і в ст. 58, 59, 61, 62 Кодексу України з процедур банкрутства, який згідно п. 1, 4 його Прикінцевих та перехідних положень введений в дію з 21.10.2019р. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, з моменту прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури саме ліквідатор виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

На ліквідатора банкрута законодавством покладено обов`язки щодо організації здійснення ліквідаційної процедури боржника та забезпечення задоволення вимог кредиторів у встановленому Законом про банкрутство (Кодексом України з процедур банкрутства) порядку, в т.ч. шляхом продажу майна банкрута.

Отже, в даному випадку несплата заборгованості з орендної плати за землю, яка виникла до відкриття провадження у справі, а також після відкриття провадження у справі і до визнання боржника банкрутом, не може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав невиконання банкрутом своїх зобов`язань по сплаті орендних платежів.

Суд також враховує висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі № 916/4181/14, відповідно до якого боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, має право на легітимне очікування бути звільненим від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування боржника безпосередньо випливають із частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань боржника як легітимних поєднує в собі їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, та обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом (частина перша статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», частина перша статті 59 КУзПБ), що в свою чергу зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. Причому на такі сподівання боржника не впливають вчинені ліквідатором непослідовні дії з подання звітності до податкового органу.

Пунктом 1.3. статті 1 Податкового Кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Як визначено в п. 87.10 ст. 87 Податкового кодексу України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.

Водночас, поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

З урахуванням наведеного, з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями частини першої статті 38 Закону про банкрутство, які аналогічні за змістом положенням частини першої статті 59 КУзПБ, передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Самостійне подання ліквідатором звітності до податкового органу не є винятком з цього правила (п.10.1 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №916/4181/14).

На даний час, єдиним майном за рахунок продажу якого можливо погасити вимоги кредиторів являються об`єкти нерухомого майна: по вул. Ціолковського, 11 та вул. Михайло - Коцюбинське шосе, 1 в м. Чернігові, які належать на праві власності ЗАТ «Інтерліс».

Згідно ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст. 68 Кодексу України з процедур банкрутства, продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі.

Статтею 77 Кодексу України з процедур банкрутства визначено зміст оголошення про проведення аукціону на веб-сайті. Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та жила площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.

У відповідності з ст. 87 Кодексу України з процедур банкрутства, придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні.

Протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державної реєстрації права власності або іншого майнового права на нерухоме майно в порядку, передбаченому законодавством.

Приписами ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.

Укладення договору, що передбачає набуття права власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією з істотних умов договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави для висновку про те, що виходячи з правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника аукціону, та зважаючи на особливості, передбачені законодавством щодо проведення аукціону в провадженні у справі про банкрутство, складання за результатами його проведення протоколу про проведення аукціону, акта про придбання майна на аукціоні та видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з аукціону є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на аукціоні, тобто є правочином.

За таких обставин, кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно придбане на аукціоні, є істотною умовою такого правочину, який повинен зазначатися як в оголошенні про проведення аукціону, так і у свідоцтві про придбання нерухомого майна з аукціону.

Як вбачається зі змісту договору оренди земельної ділянки від 11.12.2002р., укладеного між Чернігівською міською радою та ЗАТ «Інтерліс», він не містить кадастрових номерів земельних ділянок, переданих позивачу у користування.

Згідно ст. 79, 791 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»:

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж;

державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Відповідно до ст. 20, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

У разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Згідно ст. 22 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється, зокрема, на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

У відповідності з ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Таким чином, для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду позивачу земельних ділянок в натурі потрібна згода їх власника, в даному випадку - Чернігівської міської ради.

Оскільки відомості про орендовані відповідачем земельні ділянки до Державного реєстру земель не внесені, звернення ліквідатора ЗАТ «Інтерліс» до позивача з заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) обумовлено саме формуванням пакету документів для здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Під час розгляду справи не було встановлено, що Чернігівською міською радою був наданий відповідний дозвіл.

Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача ЗАТ «Інтерліс» протягом 2018 - 2023 років не мало можливості продати на аукціоні власне нерухоме майно з метою задоволення вимог кредиторів, адже відповідач був позбавлений права у встановленому законодавством порядку розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж переданих в оренду земельних ділянок, затвердити її, здійснити державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм кадастрових номерів.

Даний висновок ґрунтується на положеннях ч. 8 ст. 120 Земельного кодексу України згідно яких істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна, пов`язаного з переходом прав оренди земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт.

Згідно ст. 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позову призведе до припинення договору оренди землі і, як наслідок, неможливості продажу нерухомого майна банкрута на торгах та задоволення вимог кредиторів, в т.ч. і позивача по справі.

Задоволення позовних вимог не зможе відновити порушених прав позивача, оскільки на орендованих земельних ділянках знаходяться об`єкти нерухомості, які належать відповідачу, і позивач не зможе передати ці земельні ділянки у користування третім особам.

Доводи позивача щодо невідповідності умов договору про розмір орендної плати, перебування у власності ОСОБА_1 3/50 частини нерухомого майна за адресою: вул. Ціолковського, 11, у м. Чернігові, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в оренді ЗАТ «Інтерліс», який також не сплачував плату за землю, невідповідність договору оренди № 1787 від 11.12.2002 року типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220, судом відхиляються, оскільки не можуть бути підставою для розірвання договору.

Крім того, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем за подання до господарського суду позовної заяви з вимогою немайнового характеру було сплачено 2 481,00 грн. судового збору, який на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 123, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Чернігівської міської ради до Закритого акціонерного товариства «Інтерліс» про розірвання договору оренди земельної ділянки залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2023р.

Суддя А.С.Сидоренко