ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "20" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/43/22

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго"

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун"

про банкрутство

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- за участь: Козирицький А. С. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розпорядник майна);

- від кредиторів: Парчевський В.Ю. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АГРОІМПОРТ ЛТД"); Прибильський В.Г. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Актіс Україна"); Лозовський В.М. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ "АГРОІМПОРТ ЛТД"); Розпорядник майна ТОВ "РОК ТРЕЙД" Глеваський В.В. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції).

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун".

19.04.2022 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "РОК ТРЕЙД" від 13.04.2022 про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун", з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.04.2022 заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.05.2023, зокрема, відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рок Трейд" від 13.04.2022 про грошові вимоги; засідання суду призначено на 20.06.2023.

19.06.2023 на електронну адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від розпорядника майна ТОВ "Рок Трейд" Глеваського В.В. надійшло письмове пояснення щодо причин неявки в судові засідання.

В засіданні суду 20.06.2023 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рок Трейд" від 13.04.2022 про грошові вимоги.

Представник ТОВ "Рок Трейд" заяву підтримав та надав усні пояснення в обґрунтування свої вимог. Зазначив, що вважає дані вимоги поточними.

Розпорядник майна в засіданні суду 20.06.2023 проти вимог ТОВ "Рок Трейд" заперечив та надав усні пояснення по суті своїх заперечень. Вважає вимоги поточними.

Дослідивши заяву з грошовими вимогами до боржника та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд, встановив наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що заява подана з пропуском встановленого ст. 45 Кодексу про банкрутство строку.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання.

У своїй заяві ТОВ "Рок Трейд" посилається на невиконання ТОВ "Овруч Стоун" договорів: договір поставки № ОС-00076 від 01.12.2020; договір № 1/211221 про відступлення права вимоги від 21.12.2021; договір поставки № РТ-00404 від 16.04.2021; договір поставки № РТ-00734 від 01.10.2021. Внаслідок невиконання утворилась заборгованість на суму 18 126 271,87 грн. На підставі зазначеного просить суд визнати грошові вимоги на суму 18126271,87 грн. та судові витрати.

ТОВ "Овруч Стоун" згідно повідомлення зазначає про те, що у ТОВ "Рок Трейд" відсутні докази належного відступлення за договором про відступлення права вимоги, а саме передання документів, які підтверджують право вимоги. Договір укладено незадовго до відкриття провадження у справі про банкрутство між пов`язаними однією особою компаніями, тому такий договір спрямований на створення штучного боргу та доведення ТОВ "Овруч Стоун" до банкрутств, оскільки не має жодної економічної вигоди для товариства. На підставі зазначеного просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Розпорядник майна згідно уточнення до повідомлення про розгляд грошових вимог ТОВ "Рок Трейд" та в засіданні суду 20.06.2023 зазначив, що вимоги ТОВ "Рок Трейд" є поточними вимогами та повинні пред`являтися до суду після відкриття ліквідаційної процедури.

Отже предметом розгляду заяви є грошові вимоги до боржника, заявлені в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, в процесі розгляду яких було визнано недійсними договори, на підставі яких були заявлені вимоги.

Суд зазначає про те, що в межах справи про банкрутство №906/43/22 розглядалися заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" Козирицького А.С., а саме:

1) Справа №906/43/22(906/409/22) - заява №02-30/1013 від 17.06.2022.

Рішенням від 18.10.2022 визнано недійсним з моменту його укладення Договір поставки № ОС-00076 від 01.12.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» (. 11114, Житомирська область, Овруцький район, смт. Першотравневе, вул. Кварцитників, 1-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОК ТРЕЙД» (04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 14, офіс 16/41, ).

Ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційне провадження у справі № 906/43/22(906/409/22) за апеляційною скаргою ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 у справі № 906/43/22(906/409/22) - закрито.

Постановою Верховного суду від 04.04.2023 ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 залишено без змін.

В рішенні було встановлено наступне.

01.12.2020 між ТОВ "Рок Трейд" (далі - Покупець) та ТОВ "Овруч Стоун" (далі - Постачальник) укладено Договір поставки №ОС-00076 (далі по тексту - Договір), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 1.2 Договору визначено, що загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, одиниця виміру, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою Сторін у Специфікації, що додається до Договору, та є його невід`ємною частиною.

Партія Товару - кількість Товару, що постачається Постачальником Покупцю на підставі однієї видаткової та/або товарно-транспортної накладної. Обсяг - кількість Товару, який погоджено Покупцем і Постачальником до постачання у відповідній Специфікації на поставку Товару. Обсяг в залежності від кількості Товару постачається як однією, так і кількома партіями (п. 1.2.1 Договору).

Постачальник поставляє Товар Покупцю за цінами визначеними у Специфікації до Договору (п. 2.1 Договору).

На виконання умов Договору, Покупець перерахував Постачальнику грошові кошти на загальну суму 2 788 925,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 553 від 25.11.2021 р. на суму 1 161 000,00 грн., платіжним дорученням № 567 від 25.11.2021 р. на суму 1 393 000,00 грн., платіжним дорученням № 688 від 03.12.2021 р. на суму 182 925,00 грн., платіжним дорученням № 906 від 17.12.2021 р. на суму 52 000.00 грн. з призначенням платежу - оплата за щебінь.

2) Справа №906/43/22(906/410/22) - заява №02-30/1014 від 17.06.2022.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 визнано недійсним з моменту його укладення Договір № 1/211221 про відступлення права вимоги від 21.12.2021 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» (код СДРПОУ: 38335496, 11114. Житомирська область, Овруцький район, смт. Першотравневе, вул. Кварцитників, 1-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рок Трейд» (04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 14, офіс 16/41, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Будівельно-монтажна фірма «Еталон-Буд» (21009, м. Вінниця, вул. Київська, 16-А, ).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційне провадження у справі № 906/43/22(906/410/22) за апеляційною скаргою ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 у справі закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

Постановою Верховного суду від 07.04.2023 ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 залишено без змін.

В рішенні було встановлено наступне.

21.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рок Трейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна фірма "Еталон-Буд" було укладено Договір № 1/211221 про відступлення права вимоги (далі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору, Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові в сумі 5 660 071,20грн., що становить заборгованість за Договором №0819 від 19.08.2021 з додатками до нього (далі - Основний договір), укладеними між Первісним кредитором та Боржником.

Всі інші права та зобов`язання Первісного кредитора та Боржника за Основним договором, у тому числі право вимоги сплати штрафних санкцій, залишаються незмінними (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору, за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань щодо оплати суми заборгованості в сумі 5 660 071,20 грн.

Належним чином завірені копія Основного договору є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.5. Договору, первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору завірені належним чином документи, що підтверджують право вимоги та його розмір (наявні акти звіряння, претензії, письмові вимоги до Боржника та відповіді Боржника на них, інші документи).

Згідно з відступленням права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредиторові 5 660 071,20 грн. (п. 2.1 Договору).

Строк сплати вищенаведеної суми становить 8 (вісім) календарних днів після набрання чинності цим Договором (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п.3.5 Договору, Новий кредитор набуває право вимоги, визначене в п.1.1 Договору після підписання даного Договору.

Відповідно до п.6.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 10 грудня 2024 року, в частині зобов`язань, що лишилися не виконаними - до їх повного виконання.

На виконання п. 1.5 Договору Первісним кредитором не було передано Новому кредитору документи, які підтверджують наявність заборгованості за договором №0819 від 19.08.2021.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період 21.12.2021-29.12.2021 між ТОВ "Овруч Стоун" та ТОВ "Рок Трейд" за Договором №1/211221 від 21.12.2021, заборгованість ТОВ "Овруч Стоун" перед ТОВ "Рок Трейд" складає 5 660 071,20грн.

Надалі, за Договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Монтажна Фірма "Еталон-Буд" заборгованість у сумі 5 660 071,20 грн. згідно платіжного доручення № 751 від 29.12.2021.

3) №906/43/22(906/411/22) - заява №02-21/1012 від 17.06.2022.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 визнано недійсним з моменту його укладення Договір поставки № РТ-00404 від 16.04.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» (, 11114,. Житомирська область, Овруцький район, смт. Першотравневе. вул. Кварцитників, 1-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОК ТРЕЙД» (04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 14, офіс 16/41, Код ).

Ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційне провадження у справі №906/43/22 (906/411/22) за апеляційною скаргою ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 у справі №906/43/22(906/411/22) закрито.

Постановою Верховного суду від 04.04.2023 ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 залишено без змін.

В рішенні було встановлено наступне.

16.04.2021 між ТОВ "Рок Трейд" (далі - Покупець) та ТОВ "Овруч Стоун" (далі - Постачальник) було укладено Договір поставки № РТ-00404 (далі по тексту - Договір), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором,

Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 1.2 Договору визначено, що загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, одиниця виміру, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою Сторін у Специфікації, що додається до Договору, та є його невід`ємною частиною.

Партія Товару - кількість Товару, що постачається Постачальником Покупцю на підставі однієї видаткової та/або товарно-транспортної накладної. Обсяг - кількість Товару, який погоджено Покупцем і Постачальником до постачання у відповідній Специфікації на поставку Товару. Обсяг в залежності від кількості Товару постачається як однією, так і кількома партіями (п. 1.2.1 Договору).

Постачальник поставляє Товар Покупцю за цінами визначеними у Специфікації до Договору (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 7.1 Договору, підставою для оплати Товару (партії Товару) є даний Договір з відповідною Специфікацією (або іншими документами, в т.ч. рахунок-фактура), в яких Сторонами узгоджені найменування (асортимент), кількість, ціна, умови, терміни (строки) поставки та оплати Товару, який входить в партію.

Покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар до його передання Постачальником (попередня оплата), якщо інші умови не передбачені Специфікацією до Договору. Після надходження попередньої оплати на поточний рахунок Постачальника відмова Покупця від поставленого Товару не приймається (п. 7.2 Договору).

Покупець повинен здійснити оплату Товару протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання специфікації, якщо інші строки оплати не передбачені Специфікацією до Договору та (або) рахунком-фактурою Постачальника на відповідну партію Товару (п.7.3 Договору).

Крім того, пунктом 7.5 Договору передбачено, що оплата Товару та (або) відшкодування витрат на його перевезення здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний у рахунку- фактурі та (або) Специфікації до Договору.

Отже, оплата товару відбувається на підставі Специфікації або на підставі рахунку-фактури, у якій зазначається ціна конкретного Товару.

Позивачем установлено, що у наданих заявником Специфікаціях № СП-РТ-00404/1 від 16.04.2021 на суму 1 087 486,00 грн., № СП-РТ-00404/2 від 20.04.2021 на суму 723 773,20 грн., № СП-РТ-00404/3 від 30.11.2021 на суму 3 470 610,00 грн. №СП-РТ-00404/5 від 23.12.2021 на суму 5166,30 грн., № СП-РТ-00404/6 від 23.12.2021 на суму 385,04 грн., № СП-РТ-00404/7 від 24.12.2021 на суму 21 995,50 грн., № СП-РТ-00404/8 від 24.12.2021 на суму 7 577,61 грн., № СП-РТ-00404/5 від 30.12.2021 р. на суму 998 526,50 грн. в п. 3 особливі умови зазначено, що строк поставки відбувається згідно п. 5.2 Договору, умови оплати - попередня оплата.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що поставка товару по Специфікаціях до Договору повинна відбуватись тільки після попередньої оплати з боку ТОВ "Овруч Стоун" даних Специфікацій.

Однак, відповідних письмових узгоджень між Сторонами щодо можливості поставки товару без його попередньої оплати з боку ТОВ "Овруч Стоун" не має.

Щодо видаткових накладних до Договору, то Позивач зазначає, що вони містять лише підпис Отримувача товару без зазначення його прізвища, що свідчить про недотримання належної форми при їх складанні, а саме, не зазначено обов`язкових реквізитів.

Довіреності або інші документи, на підставі яких можна ідентифікувати хто саме отримав товар матеріали заяви ТОВ "Рок Трейд" не містять.

4) №906/43/22(906/412/22) - заява №02-21/1011 від 17.06.2022.

Рішенням Господарського суду Житомирської області визнано недійсним з моменту його укладення Договір поставки № РТ-00734 від 01.10.2021 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» (, 11114, Житомирська область, Овруцький район, смт. Першотравневе, вул. Кварцитників, 1-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рок Трейд» (04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 14, офіс 16/41. Код ).

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 апеляційне провадження у справі №906/43/22(906/412/22) за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 у справі №906/43/22(906/412/22) закрито.

Постановою Верховного суду від 20.04.2023 ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 залишено без змін.

В рішенні було встановлено наступне.

01.10.2021 між ТОВ "Рок Трейд" (далі - Покупець) та ТОВ "Овруч Стоун" (далі - Постачальник) було укладено Договір поставки № РТ-00734 (далі по тексту - Договір), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 1.2 Договору визначено, що загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, одиниця виміру, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою Сторін у Специфікації, що додається до Договору, та є його невід`ємною частиною.

Партія Товару - кількість Товару, що постачається Постачальником Покупцю на підставі однієї видаткової та/або товарно-транспортної накладної. Обсяг - кількість Товару, який погоджено Покупцем і Постачальником до постачання у відповідній Специфікації на поставку Товару. Обсяг в залежності від кількості Товару постачається як однією, так і кількома партіями (п. 1.2.1 Договору).

Постачальник поставляє Товар Покупцю за цінами визначеними у Специфікації до Договору (п. 2.1 Договору).

За оспорюваним Договором був складений Акт надання послуг № 4730 від 30.11.2021, на суму 10149,48 грн. за виконані роботи - компенсація вартості послуг за зберігання у залізничних вагонах ст. Гулівці за листопад 2021, оплачений з боку ТОВ "Овруч Стоун" 07.12.2021.

Акт надання послуг № 4950 від 16.12.2021 на суму 36 867,00 грн. за виконані роботи - компенсація вартості послуг за зберігання у залізничних вагонах ст. Гулівці за жовтень 2021, не оплачений з боку ТОВ "Овруч Стоун".

Отже, договори, які є предметом розгляду заяви ТОВ "Овруч Стоун", визнано недійсними.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Під час розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд, за загальним правилом, має виходити з презумпції правомірності, і відповідно, дійсності правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора.

Судом досліджено, що договори були визнані недійсними з наступних підстав:

- укладені без схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені директором з перевищенням повноважень, що тягне за собою визнання такого правочину недійсним;

- договори укладено із заінтересованою особою, тобто укладено з юридичною особою, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, що є підставою для визнання Договорів недійсними на підставі ч. 2 ст. 42 Кодексу про банкрутство.

Так відповідно до ч. 2 ст. 42 Кодексу про банкрутство, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав, зокрема, боржник уклав договір із заінтересованою особою.

Згідно ч.3 ст. 42 Кодексу про банкрутство, у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Тобто, у зазначеній нормі конкретно встановлено порядок дій, які необхідно здійснити сторонам, внаслідок визнання правочину недійсним з підстав ч.2 ст. 42 Кодексу про банкрутство.

Щодо наслідків визнання недійсними договорів, суд зазначає про наступне.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України).

За змістом частин 1, 2 ст. 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок).

Суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи (згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 216 ЦК України), таке право є у суду лише щодо нікчемних правочинів.

Тлумачення ст. 216 ЦК України свідчить, що слід відмежовувати правові наслідки недійсності правочину і правові наслідки виконання недійсного правочину; до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім цього, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину іншій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки виконання двостороннього недійсного правочину охоплюють собою двосторонню реституцію; законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків визначених в ст. 216 ЦК України або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним, чи який визнано недійсним.

Метою проведення реституції є відновлення між сторонами status quo у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, позбавлення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину.

Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.

Правило ст. 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину.

Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину.

Правило статті 216 ЦК України щодо двосторонньої реституції стосується виключно сторін правочину.

Слід вказати, що правила абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України (двостороння реституція) застосовуються тоді, коли обидві сторони здійснили виконання недійсного договору. У тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212 ЦК України (правова позиція викладена у постанові від 14.05.2020 у справі №916/1952/17).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку підлягає застосуванню реституція.

Крім того, суд зазначає про те, що у справі про банкрутство, також є істотним встановлення моменту виникнення грошового зобов`язання, оскільки від цього безпосередньо залежить визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні).

Набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку.

Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.01.2021 у справі 916/4181/14.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022, зокрема, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 41 Кодексу про банкрутство, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу про банкрутство, з моменту відкриття провадження у справі, зокрема, пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 59 Кодексу про банкрутство, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Поточні - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи, що рішення Господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 у справах №906/43/22(906/409/22), №906/43/22(906/410/22), №906/43/22(906/411/22), №906/43/22(906/412/22) набрали законної 22.12.2022 (дата ухвал Північно-західного апеляційного господарського суду), суд дійшов до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рок Трейд", в порядку реституції, виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, а отже є поточними вимогами.

З огляду на зазначене, суд не приймає доводи заявника, так як вони не відповідають чинному законодавству України та практиці Верховного суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Господарським судом враховано висновки про застосування норм права, викладених у постановах Верховного суду, які стосуються правовідносин у даній справі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, як конкурсних вимог, тому суд вважає за необхідне в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рок Трейд" від 13.04.2022 про грошові вимоги відмовити.

Крім того, слід зазначити, що судовий збір, сплачений за розгляд заяви зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, у зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України сплата судового збору покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рок Трейд".

Керуючись статтями 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 216 Цивільного кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РОК ТРЕЙД" від 13.04.2022 про грошові вимоги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 23.06.2023.

Суддя Гнисюк С.Д.