ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2447/22

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву Державного підприємства «Чайка» № 20-23/352 від 14.06.2023 (вх. № суду 11965/23) про відстрочку виконання рішення суду у справі № 911/2447/22

за позовом Приватного підприємства «Транс-Авто-Д», Хмельницька обл.,

м. Волочиськ

до Державного підприємства «Чайка», Київська обл., Бориспільський р-н,

с. Дударків

про стягнення 119597,84 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (заявник): Серпутько Г.М., довіреність № 20-23/318 від 06.06.2023

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/2447/22 позовні вимоги Приватного підприємства «Транс-Авто-Д» задоволено частково; присуджено до стягнення з Державного підприємства «Чайка» на користь Приватного підприємства «Транс-Авто-Д» 87 000,00 грн заборгованості, 20 284,12 грн пені, 10 955,10 грн інфляційних нарахувань та 2 452,82 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Чайка» залишено без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 30.01.2023 залишено без змін, а матеріали справи № 911/2447/22 повернуті до Господарського суду Київської області.

01.06.2023 на виконання рішення суду був виданий відповідний наказ.

19.06.2023 через канцелярію господарського суду від Державного підприємства «Чайка» надійшла заява № 20-23/352 від 14.06.2023 (вх. № суду 11965/23) про відстрочку виконання рішення суду у справі № 911/2447/22.

Згідно ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2023 заяву № 20-23/352 від 14.06.2023 (вх. № суду 11965/23) Державного підприємства «Чайка» призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.06.2023.

Представник заявника в судовому засіданні 28.06.2023 підтримав подану суду заяву, вважаючи її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з викладених підстав.

В судове засідання 28.06.2023 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких письмових пояснень по суті заяви, яка підлягає розгляду до суду не надіслав.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України, можливістю незнаходження осіб за вказаними ними адресами, припиненням роботи АТ «Укрпошта» на тимчасово окупованих територіях України, з метою належного повідомлення сторін, відповідно до приписів пунктів 6, 7 ст. 6 та ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе повідомляти осіб про хід справи не тільки через АТ «Укрпошта», а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті суду); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Так, судом задля належного повідомлення позивача про розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду було також направлено ухвалу суду від 19.06.2023 на відому електронну адресу (), та яка вказана самим позивачем при подачі позовної заяви до суду.

У даному випадку, судом також береться до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що позивач не був позбавлений права та можливості ознайомитися із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши в судовому засіданні 28.06.2023 заяву № 20-23/352 від 14.06.2023 (вх. № суду 11965/23) Державного підприємства «Чайка» про відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/2447/22, заслухавши пояснення представника боржника, об`єктивно оцінивши докази, судом встановлено.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Так, звертаючись до суду із заявою, заявник вказує на те, що останній заснований на державній формі власності та перебуває в управлінні Державного управління справами відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України вд 10.01.2011 № 20.

Діяльність відповідача є сезонною, оскільки метою діяльності підприємства є організація виробництва високоякісної сільськогосподарської продукції, її переробка, реалізація сільськогосподарської сировини, готової продукції юридичним та фізичним особам в Україні та за її межами. Отже, оскільки як і всі підприємства виробники сільськогосподарської продукції мають сезонний характер виробництва, тому підприємство не є виключенням і зараз знаходиться в важкому фінансовому положенні так, як пройшла лише перша частина виробничого циклу і, наразі підприємство має здійснювати витрати на гербіциди, а також полив який забезпечується підприємством.

Крім того, заявник зазначає про наявність заборгованості з заробітної плати працівникам підприємства і, що отримані підприємством кошти від реалізації продукції або повернення дебіторської заборгованості направляються в першу чергу на погашення заборгованості із заробітної плати працівникам.

Поруч з цим, боржник наголошує на тому, що підприємство не ухиляється від сплати заборгованості, а навпаки шукає способи її погашення перед позивачем

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21).

Втім, в будь-якому разі вирішуючи питання відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів.

Тобто, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, та докази подані кожною із сторін, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанові КГС ВС від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19).

Так, суд констатує, що збитковий стан відповідача підтверджений належним та допустимим доказом - Звітом про фінансові стан на 31 березня 2023 року, з якого вбачається, що з огляду на сезонну діяльність останнього унеможливлює своєчасне та належне виконання судового рішення без накладення на відповідача додаткових обтяжень, наявність яких може навпаки значно ускладнити виконання рішення суду.

При цьому, відповідач в своїй заяві про відстрочення виконання судового рішення зазначає про бажання його виконати в повному обсязі.

Суд також враховує доводи заявника про призначення Державним управлінням справами нового Генерального директора підприємства, з метою налагодження роботи підприємства, у зв`язку з чим у підприємства є можливість полегшити його незадовільний майновий стан, розрахуватися із боргами по заробітній платі, сплатити податки та кредиторську заборгованість.

Крім того, суд враховує загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на сторін спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про достатню винятковість наведених обставин для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення, а тому з метою дотримання балансу інтересів обох сторін суд вважає можливим відстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі № 911/2447/22 - до 30.11.2023.

Водночас, суд приймає до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило продовжити статутну діяльність відповідача, а матеріальний інтерес позивача, натомість, полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 ст. 6 Конвенції принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

Суд також звертає увагу, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не сприяє ухиленню від його виконання відповідача, а навпаки надає можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні.

З огляду на вищевикладене, визначений судом строк відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 31.01.2023 у справі № 911/2447/22 жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, -

постановив:

1. Заяву № 20-23/352 від 14.06.2023 (вх. № суду 11965/23) Державного підприємства «Чайка» про відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/2447/22 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі № 911/2447/22 про стягнення 87 000,00 грн заборгованості, 20 284,12 грн пені, 10 955,10 грн інфляційних нарахувань та 2 452,82 грн судового збору - до 30.11.2023.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені у ст. 235 Господарського процесуального кодексу та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду підписана - 29.06.2023.

Суддя О.О. Христенко