ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________У Х В А Л А
28.06.2023р. Справа № 5006/27/161б/2012
Ліквідатор - арбітражний керуючий Загородній О.М.
Господарським судом Донецької області ухвалою від 10.12.2012 порушена справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Донтехком м.Донецьк.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.12.2012 за результатами підготовчого засідання визнані вимоги ініціюючого кредитора - Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк в особі філії Головне управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області м.Донецьк, введена процедура розпорядження майном боржника строком на 4 місяці до 26.04.13р., розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Загороднього О.М.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.03.2013 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2015 відновлено справу №5006/27/161б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Донтехком" м.Донецьк.
Постановою Господарського суду Донецької області від 26.01.2016 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю Донтехком визнано банкрутом; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Загороднього О.М.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.09.2016 клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Загороднього О.М. №02-02/32 від 24.06.16р. задоволено; зобов`язано Пехову Оксану Сергіївну, що виконувала повноваження керівника боржника до 26.01.16р., у п`ятнадцятиденний строк передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію банкрута, матеріали та інші цінності банкрута, печатку, штампи тощо.
05.03.2020 до канцелярії суду від ліквідатора арбітражного керуючого Загороднього О.М. надійшли наступні документи:
- клопотання у справі №5006/27/161б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Донтехком від 28.02.2020р. №02-02/111, з додатками за переліком;
- звіт у справі №5006/27/161б/2012 про банкрутство ТОВ Донтехком про виконану роботу станом на 28.02.2020р. від 28.02.2020р. №02-02/110.
25.08.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання ліквідатора-арбітражного керуючого Загороднього О.М. про продовження ліквідатору строку на подання на затвердження до господарського суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на шість місяців №02-02/126 від 17.08.2020, з додатками за переліком.
Розпорядженням Господарського суду Донецької області 28.10.2020 у зв`язку з відрахуванням судді Тарапати С.С. зі штату суддів Господарського суду Донецької області справа №5006/27/161б/2012 передана на повторний автоматичний розподіл справ.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2020 справу №5006/27/161б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Донтехком передано на розгляд судді Зекунова Е.В.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.11.2020 прийнято до провадження справу №5006/27/161б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Донтехком; призначено розгляд клопотання ліквідатора-арбітражного керуючого Загороднього О.М. про продовження ліквідатору строку на подання на затвердження до господарського суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на шість місяців в судовому засіданні на 08.12.2020 року.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора Загороднього О.М. №02-02/126 від 17.08.2020 про продовження ліквідатору строку на подання на затвердження до господарського суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю Донтехком на шість місяців.
Щодо повноважень арбітражного керуючого.
Законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури.
Так, частинами 1, 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:
приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;
виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;
проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;
аналізує фінансовий стан банкрута;
виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;
формує ліквідаційну масу;
заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;
має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;
з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;
заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;
подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;
продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;
подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;
у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;
веде реєстр вимог кредиторів;
подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;
здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;
здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом (ч.1).
Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства (ч.2).
Частиною 4 статті 61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
Щодо повноважень кредиторів.
Приписи КУзПБ передбачають, що участь кредитора у справі про банкрутство не може бути формальною.
Будучи учасником такого провадження кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника (стаття 42 КУзПБ), прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого (п.5.ч.5ст.48 КУзПБ), звернення до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого (п.4.ч.8 ст.48 КУзПБ), звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора (ч.6 ст. 61 КУзПБ), визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону (стаття 73 КУзПБ), реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.
Відсутність прояву активних дій та пасивна поведінка кредитора щодо вжитих ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі можуть свідчить про відсутність у нього зацікавленості у ефективності здійснення ліквідаційної процедури, що не відповідає меті участі кредитора у справі. Вказане може сприяти збільшенню витрат у ліквідаційній процедурі та тривалості здійснення провадження у справі, що не відповідає цілям та завданням господарського судочинства.
За змістом статей 61, 62, 63, 64 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури, за рахунок коштів, одержаних від продажу якого (майна та майнових активів боржника), здійснюється задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до частини другої статті 65 КУзПБ, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.
Частиною третьою статті 65 КУзПБ передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.
Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.
Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора.
Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.
Отже, КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.
Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення. Аналогічний принцип передбачався Законом про банкрутство, чинним на момент введення ліквідаційної процедури щодо боржника у цій справі.
Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює, зокрема, критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, таким чином покладає на особу, яка має обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №904/4863/13, від 28.11.2019 у справі №904/6144/16, від 10.12.2020 у справі №916/95/18).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати арбітражного керуючого Загороднього О.М. прозвітувати перед кредиторами та судом про хід проведення ліквідаційної процедури та вчинені заходи в ліквідаційній процедурі.
Щодо сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого.
Статтею 115 Закону про банкрутство передбачено, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, встановлено наступне:
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (частина 2).
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (частина 2).
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі (частина 2).
Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду (частина 5).
Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати (частина 5).
Таким чином, Кодексом та Законом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Зі змісту ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що нарахування і виплата грошової винагороди арбітражному керуючому здійснюється за безпосередньої участі зборів кредиторів або комітету кредиторів боржника, оскільки це позначається на розмірі задоволення їх кредиторських вимог.
При цьому, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.
Водночас, господарський суд відзначає, що згідно з абзацом 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 918/454/18.
Господарським судом взято до уваги правову позицію Верховного Суду викладену у постанові Верховного Суду від 04.10.2018 у справі № 916/1503/17, у відповідності до якої: «Відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану
Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.
Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.».
Таким чином, виходячи з наведеного та враховуючи норми статті 43 Конституції України, відповідно до якої, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, та з урахуванням усталеної практики Верховного Суду щодо відсутності впливу на оплату послуг ліквідатора наявність чи відсутність майна боржника, господарський суд вважає, що прийняття рішення про ліквідацію боржника та затвердження звіту ліквідатора не можливо без вирішення всіх процесуальних питань, у тому числі без визначення джерела оплати послуг (грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора) арбітражного керуючого Загороднього О.М.
Щодо строку ліквідаційної процедури.
Процедури банкрутства за вимогами КУзПБ мають строковий характер.
Зокрема, у відповідності до частини 1 статті 58 КУзПБ у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. у строк що не перевищує 12 місяців.
Процедура ліквідації у справі №5006/27/161б/2012 про банкрутство ТОВ «Донтехком» відкрита постановою господарського суду Донецької області від 21.01.2016 року.
Не зважаючи на те, що процедура ліквідації банкрута - ТОВ «Донтехком» в межах справи №5006/27/161б/2012 триває вже більше 7 років, до теперішнього часу ця процедура є незавершеною.
Тому, суд вважає за необхідне зобов`язати кредиторів надати суду свої пропозиції щодо можливості здійснення подальшої судової процедури - ліквідації у справі № 5006/27/161б/2012 про банкрутство ТОВ «Донтехком» до 15.07.2023.
Щодо дії свідоцтва на права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
Згідно із ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Враховуючи зазначене, з метою встановлення наявності/відсутності у ОСОБА_1 права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та його контактних даних (у разі зміни місцезнаходження, електронної пошти тощо) та, як наслідок виконання повноважень ліквідатора у справі №5006/27/161б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Донтехком, суд вважає за необхідне витребувати від Міністерства юстиції України відповідну інформацію.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 12, 20, 28, 30, 48, 58, 61-65, 115 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 12, 74, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Судове засідання у справі №5006/27/161б/2012 про банкрутство ТОВ «Донтехком» призначити на 19.07.2023 об 11:00, каб. №412. Явка учасників справи не є обов`язковою.
2. Зобов`язати арбітражного керуючого Загороднього О.М. ліквідатора ТОВ Донтехком:
- повідомити господарський суд про дату, коли комітету кредиторів подавався останній звіт про свою діяльність;
- подати комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно банкрута на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів банкрута, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів, копію звіту надати господарському суду до 15.07.2023.
3. Зобов`язати кредиторів та голову комітету кредиторів надати господарському суду свої пропозиції щодо можливості здійснення подальшої судової процедури ліквідації у справі № 5006/27/161б/2012 про банкрутство ТОВ «Донтехком».
4. Зобов`язати кредиторів у справі про банкрутство №5006/27/161б/2012 про банкрутство ТОВ «Донтехком» до 15.07.2023 повідомити суд про порядок, спосіб та джерела оплати послуг арбітражного керуючого за виконання послуг ліквідатора ТОВ ТОВ «Донтехком».
Зазначену інформацію або обґрунтовані письмові пояснення щодо неможливості подачі такої інформації надати суду у найкоротший термін, але не пізніше 15.07.2023 (включно).
6. Повідомити учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд».
7. Направлення даної ухвали здійснювати також шляхом електронного листування на відомі електронні поштові адреси учасників справи.
8. Сторонам, у разі зміни юридичної адреси, надати суду інформацію з відповідними доказами. У разі наявності інформації щодо актуальних засобів зв`язку сторін, надати відповідні відомості суду.
Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суддя Е.В. Зекунов