ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. Справа №914/2895/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Скрипчук О.С.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників сторін:

від позивача Дятлов О.Л..-представник

від відповідача: Карплюк Р.П. -представник

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю НДІ «Амфітон», м. Львів вих.№42 від 31.03.2023 (вх.ЗАГС 01-05/997/23 від 31.03.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 (повний текст складено 21.03.2023) (суддя Стороженко О.Ф..)

у справі №914/2895/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, м.Львів, вул.Шевченка, 1; ідент.код 42092130)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «НДІ «Амфітон» (79060, м.Львів, вул.Наукова, 7А; ідент.код 14311407)

про: стягнення штрафу в сумі 170 891,15 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

ТОВ "Львівенергозбут" подано позовну заяву з вимогою про стягнення з Товариства ТОВ "НДІ "Амфітон" штрафу в сумі 170 891,15 грн, нарахованого за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії (у зв`язку зі зміною постачальника).

Позовні вимоги обґрунтовано, тим, що відповідач, укладаючи з позивачем договір на умовах Комерційної пропозиції №5, погодив запропоновані позивачем умови стосовно сплати штрафної санкції за дострокове розірвання/припинення договору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі №914/2895/22 позов задоволено повністю, стягнено з ТОВ «НДІ «Амфітон» на користь ТОВ «Львівенергозбут» штраф (за дострокове розірвання/припинення договору) у сумі 170 891,15грн та витрати на судовий збір у сумі 2 563,37 грн.

Рішення суду мотивовано тим, оскільки відповідач, укладаючи з позивачем договір на умовах Комерційної пропозиції №5, погодив запропоновані позивачем умови стосовно сплати "штрафної санкції" за дострокове розірвання/припинення договору, тому факт дострокового припинення (01.07.2022) договору з ініціативи відповідача (у зв`язку зі зміною електропостачальника) зумовлює обґрунтованість позовної вимоги про стягнення (з відповідача) штрафу за такі дії, розмір якого (170 891,15грн) відповідає вартості спожитої електричної енергії у червні місяці 2022 року (в останньому розрахунковому періоді перед припиненням дії договору).

Короткий зміст вимог апеляційної скари та відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ «НДІ «Амфітон» подано апеляційну скаргу вих.№42 від 31.03.2023 (вх.ЗАГС 01-05/997/23 від 31.03.2023), в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі №914/2895/22 скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, понесені витрати зі сплати судового збору покласти на позивача, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з неповним з"ясуванням обставин, що мають значення для справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Скаржник зазначає, що, якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії (як у спірному випадку), з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день.

Діючий договір, згідно з Комерційною пропозицією, закінчувався би 31 грудня 2022 року, а не достроково припинявся за процедурою, встановленою законодавством України. Відповідач не мав обов`язку повідомляти позивача про намір укласти новий договір з новим електропостачальником.

Скаржник вважає, що листом, вих.№0806-22 від 08.06.2022, відповідач повідомив позивача про його заміну на іншого електропостачальника з 01.07.2022 (у зв`зку з укладенням договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником). Тобто, відповідач у повній мірі дотримався встановленого умовами договору та Правилами порядку зміни постачальника електричної енергії, отже негативні наслідки для відповідача у вигляді сплати штрафу не можуть виникати.

Скаржник стверджує, що товариство діяло в межах, визначених як Правилами, так і Законом України «Про ринок електричної енергії», у позивача відсутні правові підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій за договором. Протиправність дій відповідача відсутня через факт зміни електропостачальника (дострокового припинення договору).

ТОВ "Львівенергозбут" у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обгрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення Комерційної пропозиції №5, не проінформував позивача про зміну постачальника в термін передбачений останньою, а саме за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Отже, на думку позивача, в порушення умов договору та умов Комерційної пропозиції, відповідач розірвав/припинив договір достроково. Позивач вважає, що умовами договору, Комерційної пропозиції та п. 6.1.3. ПРРЕЕ передбачено можливість застосування позивачем штрафу за дострокове розірвання/припинення договору відповідачем. Правові підстави для звільнення відповідача від сплати штрафу, передбаченого договором, - відсутні.

Також, позивачем надано додаткове пояснення щодо правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у справах №926/1297/21 та №914/558/21.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2023, вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Скрипчук О.С. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю НДІ Амфітон залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 845,06 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НДІ «Амфітон» на рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі №914/2895/22 та призначено розгляд справи на 16.05.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.06.2023.

Сторони в судовому засіданні виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідач на підставі Заяви - приєднання від 19.12.2018 приєднався до публічного договору позивача про постачання електричної енергії споживачу, на умовах комерційної пропозиції постачальника №6.

Між сторонами укладено публічний договір приєднання про постачання електричної енергії відповідачу на умовах Комерційної пропозиції №6 від 19.12.2018. При укладенні договору сторонами були погоджені умови щодо строку дії договору, умови щодо його дострокового розірвання/припинення та наявність штрафу за дострокове розірвання договору.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

За змістом пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної Правилами, та умов цього договору (пункт 3.2 договору).

Споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку (пп. 10 п. 6), перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником (пп. 13 п. 6 договору).

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим Правилами.

За змістом пункту 13.1 договору його укладено на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії є Комерційна пропозиція від 10.12.2018, якою зокрема, встановлено строк дії договору до 31.12.2019, а також розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору з ініціативи споживача.

26.03.2019 відповідачем подано позивачу Заяву-приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції №5.

Позивачем з 01.07.2019 внесено зміни до Комерційної пропозиції №5, п.2 якої передбачено право постачальника на нарахування "штрафної санкції" за дострокове розірвання/припинення договору з ініціативи споживача.

При цьому, розмір "штрафної санкції" відповідає повній вартості спожитої відповідачем електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

Комерційною пропозицією №5 передбачено, що договір діє до 31.12.2022.

Додатковою угодою №1 від 18.08.2020 сторонами внесено зміни до Комерційної пропозиції №5 (названо Комерційною пропозицією №11) та, зокрема, зазначено, що "розрахунковим періодом є календарний місяць".

Відповідно до п. 10.1 спірного договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Дія договору припиняється у випадку, зокрема, зміни електропостачальника (п. 13.5 договору).

Відповідно до п. 13.2 договору, постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.

За змістом пункту 13.3 договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач реалізував своє право на зміну енергопостачальника. Листом від 08.06.2022 повідомив Позивача про зміну електропостачальної організації з 01.07.2022, тобто - до закінчення строку дії Договору, укладеного з Позивачем.

Із матеріалів справи також вбачається, що в червні 2022 року нарахування за спожиту електричну енергію становить 170 891,15грн.

У зв`язку із достроковим розірванням/припиненням договору позивач скерував відповідачу рахунок на оплату штрафу від 05.08.2022 з вимогою оплатити останній протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до відповідача з даним позовом про стягнення 170 891,15 грн штрафу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу, який є публічним договором.

Причиною спору в даній справі є наявність або відсутність підстав для стягнення штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу, який є публічним договором.

Відносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, а також Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. (далі по тексту - Правила) та є однаковими для усіх споживачів.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору у відповідності до законодавства (ч.1 ст.180 ГК України).

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі публічного договору приєднання про постачання електричної енергії відповідачу на умовах Комерційної пропозиції №11 (Додатковою угодою №1 від 18.08.2020 сторонами внесено зміни до Комерційної пропозиції №5 - названо Комерційною пропозицією №11)

Як зазначалось вище, 10.08.2022 відповідач своїм листом повідомив позивача про зміну енергопостачальника з 01.07.2022.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з Комерційною пропозицією № 5 договір діє з моменту набранням чинності до 31.12.2022.

У разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

Згідно з ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Нормою вказаної статті передбачено, що у договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

Згідно зі ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.

Як зазначалось вище, умовами договору також передбачено право споживача змінити електропостачальника (п.6.1 договору).

Як передбачено п.1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, (далі - ПРРЕЕ) ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Згідно з пунктом 3.1.8 Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 Правил).

За змістом пункту 6.1.3 Правил зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Фактично вказане положення (абз. 3 п. 6.1.3 Правил) викладене у Комерційній пропозиції №5(11) від 01.07.2019, в якій зазначено, що у разі дострокового припинення (розірвання) договору про постачання електричної енергії за ініціативою споживача, споживач зобов"язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі вартості електричної енергії, замовленої споживачем, як договірний обсяг постачання у місяці, в якому постачальником було отримано повідомлення про дострокове розірвання/припинення договору.

З метою уникнення споживачем штрафних санкцій за дострокове розірвання/припинення договору з боку попереднього електропостачальника, споживач повинен повідомити діючого та нового електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (абзац 3 п. 6.1.3 ПРРЕЕ).

При цьому, Комерційною пропозицією №5(11) від 01.07.2019, визначено строк дії договору - до 31.12.2022, що відповідає положенню п. 13.1 договору.

Листом від 08.06.2022 відповдач повідомив позивача про зміну електропостачальної організації з 01.07.2022, тобто до закінчення строку дії договору, укладеного з позивачем.

Відтак, відповідачем при діючому до 31.12.2022 договорі з позивачем у серпні 2022 року ініційовано зміну електропостачальника.

Згідно з п. 13.4 договору зміна електропостачальника є підставою для припинення дії договору.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (аналогічну правову позицію викладено у постанові колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 № 916/1684/18).

Враховуючи наведене, зазначені вище положення Закону України "Про ринок електричної енергії" та умови договору, споживач має право на одностороннє припинення договору у спосіб зміни електропостачальника.

Відповідно до п. 10 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" у договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Тобто, Законом не передбачено імперативного встановлення у договорі умови про застосування штрафної санкції за дострокове розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, проте, надано таке право сторонам договору.

Право постачальника - позивача у даному спорі стягувати штрафні санкції за дострокове розірвання договору за ініціативою споживача передбачене п. 13.3 договору, яким передбачено, що за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове розірвання договору.

Як зазначалось вище, комерційною пропозицією №5 (11) від 01.05.2019 деталізовано умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності санкції (штрафу) за дострокове припинення (розірвання) договору та передбачено стягнення штрафу за сам факт дострокового припинення (розірвання) договору з ініціативи споживача.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Умовами договору, складовою якого є Правила та комерційна пропозиція, передбачено право споживача на вільний вибір електропостачальника, а також право споживача на зміну електропостачальника, що своїм наслідком має власне припинення дії договору, як це передбачено п. 13.5. цього ж договору. Штрафні санкції можуть бути застосовані лише у випадку порушення обов`язку, який є складовою цивільного правовідношення.

Викладена у Комерційній пропозиції умова про застосування штрафу за дострокове припинення договору з ініціативи споживача, не суперечить приписам статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії", адже такою передбачено не лише те, що зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі, а й те, що така зміна здійснюється у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку.

Аналогічно, п. 10.1 договору також передбачено, що зміна електропостачальника здійснюється відповідно до порядку, передбаченого ПРРЕЕ. А положення п. 6.1.3 вказаних Правил фактично відповідають викладеному у комерційній пропозиції від 01.06.2020 положенню щодо застосування штрафних санкцій.

За змістом частин 1 та 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені у ГК України. Так, за змістом частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини 1 та 2 статті 217 ГК України).

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/4156/18 зазначила, що за змістом наведених положень ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою для застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. А відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відтак, оскільки строк дії договору погоджений сторонами до 31.12.2022, а відповідач змінив електропостачальника з 01.07.2020 (тобто до закінчення строку дії договору), то мало місце дострокове розірвання договору, що має наслідком припинення дії договору з позивачем з ініціативи споживача.

Враховуючи, що ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено умови, які зазначаються у договорі постачання електричної енергії, якими є, зокрема, умови припинення та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору, беручи до уваги, що Комерційною пропозицією від 01.07.2019 передбачено можливість стягнення штрафної санкції за сам факт дострокового припинення (розірвання) дії договору з ініціативи споживача, суд доходить висновку, що позивачем обгрунтовано заявлено позовні вимоги про стягнення штрафу.

Сума штрафу визначена позивачем виходячи з замовленого обсягу електроенергії у червні 2022 року вартістю 170 891,15грн, що відображено в розрахунку штрафу, долученому до позовної заяви. Наведене відповідає правилами визначення розміру штрафу, передбаченим Комерційною пропозицією №5 (11) від 01.07.2019.

Як вбачається із Комерційній пропозиції №5(11) від 01.07.2019, що є невід`ємною частиною договору постачання електричної енергії, укладеного сторонами, узгоджено, що у разі дострокового розірвання/припинення договору з ініціативи споживача постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді, що передував розрахунковому періоду, в якому здійснено дострокове розірвання/припинення договору.

З метою уникнення споживачем штрафних санкцій за дострокове розірвання/припинення договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити діючого та нового електропостачальника про намір укласти з новим електропостачальником договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору (абзац третій пункту 6.1.3 Правил).

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зокрема, твердження скаржника про те, що листом вих.№0806-22 від 08.06.2022, відповідач повідомив позивача про його заміну на іншого електропостачальника з 01.07.2022 (у зв`зку з укладенням договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником), тобто відповідач у повній мірі дотримався встановленого умовами договору та Правилами порядку зміни постачальника електричної енергії, отже негативні наслідки для відповідача у вигляді сплати штрафу не можуть виникати, є помилковим.

Посилання скаржника, на те, що товариство діяло в межах, визначених як Правилами, так і Законом України «Про ринок електричної енергії», в зв`язку з чим у позивача відсутні правові підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій за договором спростовується наведеним вище.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю НДІ «Амфітон», м. Львів вих.№42 від 31.03.2023 (вх.ЗАГС 01-05/997/23 від 31.03.2023) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 у справі №914/2895/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Орищин А. В.