ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1109/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Гребеннікова Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Сачок А.В., ордер серія ЖТ №089904 від 01.07.2020;

від відповідача: Захарко Н.В., витяг з ЄДР;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Прогрес-Буд"

до Департамента регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації

про стягнення 574 562,11грн

Приватне підприємство "Прогрес-Буд" звернулося до господарського суду з позовом до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення 774 407,60грн, з яких: 636 119,60грн витрат на проведені роботи та 138 288,00грн збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем умов договору підряду №61 від 21.11.2018.

В якості правових підстав позову позивач вказує ст.22, 526, 527, 599, 875, 879, 882 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 15.09.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 31.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1109/20 до судового розгляду по суті; призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 31.05.2021 постановлено перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження у справі №906/1109/20; призначити підготовче засідання.

Ухвалою від 13.07.2022 суд прийняв до розгляду заяву Приватного підприємства "Прогрес-Буд" про зменшення розміру позовних вимог від 07.06.2022 та ухвалив до розгляду спір про стягнення з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації 574 562,11грн витрат на проведені роботи.

Ухвалою суду від 18.04.2023 постановлено задовольнити клопотання Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про виклик у судове засідання експертів для надання пояснень на висновок судової експертизи від 15.09.2021 №384/1/09/-2021 (вих. від 26.01.2022 №01.3-268); закрити підготовче провадження та призначити справу №906/1109/20 до судового розгляду по суті; призначити судове засідання на 25.05.2023 о 10:00.

У судовому засіданні 25.05.2023 експертами Свістуновим І.С. та Хомутовським М.В. надано пояснення на висновок судової експертизи від 15.09.2021 №384/1/09-2021.

Ухвалою суду від 25.05.2023 оголошено перерву до 13.06.2023 о 15:30.

Представник позивача в судовому засіданні 13.06.2023 позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 574 562,11грн витрат на проведені роботи підтримав (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.06.2023 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

21.11.2018 між Приватним підприємством "Прогрес-Буд" (підрядник, позивач) та Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (замовник, відповідач) за результатами відкритих торгів, укладено договір підряду №61 (далі - Договір) (а.с. 5-12, т.1).

Відповідно до п.1.1 Договору підрядник зобов`язався на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов договору та проектно-кошторисної документації будівельні роботи по об`єкту: Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Шкільна, 1 у с. Нові Вороб`ї Малинського району Житомирської області - будівництво (ДК 021:2015 (СРV) - 45210000-2 - Будівництво будівель) (далі - роботи) в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів з питань будівництва, технічної документації та умов договору і здати замовнику закінчені роботи у встановлений договором строк, а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Склад та обсяг робіт, що доручаються до надання підряднику, визначені кошторисною документацією (п.1.5 Договору).

Згідно з п.1.9-1.10 Договору підрядник зобов`язаний виконати роботи згідно календарного графіку виконання та фінансування робіт, який є невід`ємною частиною договору, і має право на дострокове виконання робіт за письмовим погодженням замовника.

За п.2.1, 2.5 Договору ціна останнього є твердою та становить 6 707 290,00грн (шість мільйонів сімсот сім тисяч двісті дев`яносто гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ (20%) - 1 117 881,67грн (один мільйон сто сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна гривня 67 копійок). Обсяг фінансування в листопаді 2018 року становить 3 417 122,00грн (три мільйони чотириста сімнадцять тисяч сто двадцять дві гривні 00 копійок). При надходженні решти коштів по об`єкту, що є предметом даного договору, в грудні 2018 року, обсяг фінансування в 2018 році буде збільшено.

Згідно з п.2.7 і п.2.8 Договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (№КБ-2в, №КБ-3). Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника.

Порядок здійснення замовником контролю за якістю робіт і матеріальних ресурсів визначений розділом 9 Договору.

Так, за змістом п.9.4 Договору з метою забезпечення контролю за відповідністю робіт, матеріальних ресурсів установленим вимогам, замовник здійснює технічний нагляд та контроль за виконанням робіт відповідно до ч.1 ст.849 Цивільного кодексу України.

За п.9.6 Договору замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за відповідністю якості, обсягів виконаних робіт проекту, кошторису, будівельним нормам і правилам. Замовник (представник замовника) призначає відповідальну особу, яка вправі в будь-який час перевіряти хід і якість будівельно-монтажних робіт, а також якість використовуваних матеріалів, не втручаючись при цьому в оперативно-господарську діяльність підрядника.

Розділом 10 Договору визначено, зокрема:

10.1. Видатки на виконання робіт за рахунок державних коштів здійснюються у порядку, визначеному законодавством.

10.2. Оплату виконаних робіт замовник проводить поетапно по мірі надходжень з бюджету цільових коштів на оплату видатків для виконання будівельних робіт, в сумі що не перевищує розмір фактичного надходження коштів з бюджету.

10.4. Замовник бере на себе бюджетні фінансові зобов`язання виключно в межах відповідних фактичних надходжень бюджету.

10.5. Оплата за виконані роботи здійснюється в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок замовника на підставі актів виконаних робіт (№КБ-2В та №КБ-3).

Замовник зобов`язаний здійснювати постійний своєчасний технічний нагляд за виконанням робіт протягом усього періоду будівництва об`єкту в порядку, встановленому законодавством, і своєчасно повідомляти підрядника про виявлені порушення та недоліки (п.11.1.1 Договору).

Також, замовник зобов`язаний приймати якісно виконані роботи згідно з актами виконаних робіт; здавання-приймання робіт після закінчення дії даного договору здійснюється у відповідності з чинним законодавством і оформлюється актом про виконані роботи. При виявленні в процесі здавання-приймання робіт недоробок, що не заважають експлуатації об`єкту, акт виконаних робіт не підписується, а на недоробки складається дефектний акт з визначенням строків їх усунення за рахунок підрядника. Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт виконаних робіт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням (п.11.1.2 Договору).

Замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи (п.11.1.7 Договору).

Відповідно до п.11.2.1 Договору замовник має право достроково розірвати договір, а також зупинити роботи у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши про це його у строк, визначений замовником.

Згідно п.11.3.1 Договору підрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами договору, та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.

Підрядник має право одержувати оплату за виконані обсяги робіт у розмірах і в строки, передбачені договором (п.11.4.3 Договору).

Відповідно до п.12.2 Договору після одержання повідомлення підрядника про готовність об`єкта до здачі, замовник зобов`язаний розпочати їх приймання протягом 3 (трьох) робочих днів.

За п.12.3 Договору здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом форми №КБ-2в та довідкою №КБ-3.

У разі виявлення в процесі приймання виконаних робіт недоліків, допущених з вини підрядника, він, у визначений замовником строк, зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до здачі виконаних робіт (п.12.4 Договору).

Відповідно до п.17.1 Договору до договірної документації, крім Договору та Загальних умов, входять додатки, додаткові угоди до Договору, тендерна документація, тендерна пропозиція підрядника, проектна документація, кошториси, інші договірні документи тощо.

Перелічені документи набувають статусу договірних після підписання Договору. У разі виявлення між окремими документами розбіжностей перевага буде надаватися Договору, якщо інше не буде узгоджено сторонами шляхом укладання додаткової угоди до Договору (п.17.2 Договору).

Строки виконання робіт (будівництва об`єкта) встановлюються Договором і визначаються датою їх початку та закінчення. Невід`ємною частиною Договору є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених договором (п.18.1 Договору).

Строком договору є час, потягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки відповідно до Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, але у всякому разі до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.18.2 Договору, з врахуванням додаткової угоди №4 від 31.12.2019 до договору підряду №61 від 21.11.2018) (а.с. 28 т.1).

Відповідно до п.18.4 Договору він припиняється в односторонньому порядку за ініціативою замовника у разі невиконання підрядником календарного графіку виконання робіт, умов договору та у випадках, передбачених даним Договором. Підрядник бере на себе ризик неодержання повідомлення замовника про розірвання договору, якщо повідомлення відправлено підряднику замовником рекомендованим листом через засоби поштового зв`язку України за фактичною адресою, зазначеною в договорі. У такому випадку договір вважається розірваним на 10-й день після відправлення рекомендованого листа замовником підряднику.

За п.18.5 Договору останній припиняється в односторонньому порядку за ініціативою замовника у разі непогодження підрядником внесення змін до договору відповідно до п.15.2 Договору. У такому разі розірвання договору здійснюється відповідно до п.18.4 Договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Матеріали справи містять погоджену сторонами Договірну ціну (а.с. 13-16, т.1) та Календарний графік виконання робіт, фінансування та погашення авансу по об`єкту (а.с. 17, т.1), які є невід`ємними частинами Договору.

Додатковими угодами №1 від 31.12.2018, №1Д/р від 22.12.2018, №2 від 20.02.2019, №3 від 27.06.2019, №4 від 31.12.2019 було внесено зміни до Договору №61 (а.с. 18-20, 24, 28, т.1).

У матеріалах справи міститься лист Департамента регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації №01.3-807 від 03.03.2020, яким останній повідомляє ПП "Прогрес-Буд" про відмову від договору підряду №61 від 21.11.2018 та який направлений підприємству 13.03.2020 (а.с. 90-92, т.1).

13.05.2020 відповідачем на адресу позивача надіслано лист №01.3-1617 від 12.05.2020, у якому, зокрема, викладено вимогу про повернення будівельного майданчика, всієї дозвільної документації, невикористаних матеріалів (конструкцій, виробів та устаткування), а також щодо підписання відповідних актів приймання-передачі (а.с. 93-96, т.1).

Позивач зазначає, що із сайту https://www.dzo.com.ua/tenders/5849176, йому випадково стало відомо, що на об`єкт "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Шкільна, 1 у с. Нові Вороб`ї Малинського району Житомирської області - будівництво." (завершення робіт) (ДК 021:2015 (СРУ) - 45210000 - 2 - Будівництво будівель)" була оголошена процедура закупівлі робіт, які вже згідно договору підряду №61 від 21.11.2018 повинні бути виконані ПП "Прогрес-Буд".

При цьому, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на час звернення до суду відповідачем не здійснено розрахунок за виконані позивачем у 2020 році роботи, обсяг та вартість яких, на думку останнього, підтверджуються Актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт за 2020 р. (форма №КБ-2в) і Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2020 р. (форма №КБ-3), Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (а.с. 31-49, т.1).

У матеріалах справи міститься супровідний лист ПП "Прогрес-Буд" №1 від 02.03.2020, за яким інженеру технічного нагляду Докійчуку О.П. було направлено акти виконаних робіт за ІІІ-ІV квартали 2019 року та І квартал 2020 року, у тому числі, і щодо об`єкту будівництва, що є предметом договору підряду №61 від 21.11.2018 (а.с. 76, т.1), та який отриманий останнім 02.04.2020.

12.08.2020 позивач звернувся до відповідача з листом №1/08 від 12.08.2020 з пропозицією оглянути об`єкт будівництва, що є предметом договору підряду №61 від 21.11.2018, зокрема, а також підписати акти прийому-передачі робіт. Разом із даним листом було передано Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт за 2020р. (форма №КБ-2в) і Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2020р. (форма №КБ-3) (а.с. 77-78, т.1).

Проте, відповідач вказані вище Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт і Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат не підписав та не оплатив витрати за ними.

З огляду на викладене, ПП "Прогрес-Буд" заявляє позовні вимоги (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з Департамента регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації 574 562,11грн витрат за виконані роботи.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Спірні відносини між Приватним підприємством "Прогрес-Буд" та Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації ґрунтуються на договорі №61 від 21.11.2018, який за своєю правовою природою є договором підряду.

За змістом статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами частини першої статті 850 та статті 851 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Згідно статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частин першої, другої статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї зі сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Водночас у статті 849 Цивільного кодексу України, передбачено права замовника під час виконання роботи.

Так, згідно з частиною першою зазначеної норми замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною третьою статті 849 ЦК України визначено, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

За змістом частини четвертої статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, в и п л а т и в ш и п і д р я д н и к о в і п л а т у з а в и к о н а н у ч а с т и н у р о б о т и та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, у статті 849 ЦК України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина друга); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина третя); відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина четверта).

Варто зазначити, що правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі статті 849 ЦК України є різними.

Так, ч.4 зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з о б о в ` я з к о м с а м е з а м о в н и к а в и п л а т и т и п і д р я д н и к о в і п л а т у з а в и к о н а н у ч а с т и н у р о б о т и та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Подібна права позиція щодо застосування статті 849 ЦК України викладена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в постанові від 06.03.2020 в справі №910/2051/19.

За приписами ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом наведених положень законодавства одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо в договорі.

Водночас, із листа відповідача від №01.3-807 від 03.03.2020 (а.с. 92, т.1) адресованого позивачу, вбачається, що Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації як замовник за договором підряду №61 від 21.11.2018 повідомив ПП "Прогрес-Буд" як підрядника за даним договором про відмову від останнього на підставі права, визначеного ч.4 ст.849 Цивільного кодексу України. Крім того, в даному листі було зазначено, що у зв`язку із припиненням договірних відносин за договором відповідач вимагав повернути закуплені на виконання умов договору, проте невикористані матеріали, конструкції, вироби та устаткування у строк 10 днів з моменту отримання даного листа.

З огляду на зазначене, підставою відмови відповідача від договору підряду №61 від 21.11.2020 було право, яке передбачене ч.4 ст.849 Цивільного кодексу України.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.849 ЦК України право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду кореспондується з о б о в ' я з к о м в и п л а т и т и п і д р я д н и к у п л а т у з а в и к о н а н у ч а с т и н у р о б о т и та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням договору.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на час звернення до суду відповідачем не здійснено розрахунок за виконані позивачем у 2020 році роботи, обсяг та вартість яких підтверджуються Актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт за 2020 р. (форма №КБ-2в) і Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2020 р. (форма №КБ-3), Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (а.с. 31-49, т.1).

Судом критично оцінюються покликання відповідача, в якості заперечень проти позову, на те, що у вказаному Акті приймання-передачі виконаних будівельних робіт за 2020 рік (форми №КБ-2в) відсутній підпис його повноважного представника та інженера із технічного нагляду, а також те, що позивачем не надано акту про відмову у підписанні актів приймання-передачі виконаних робіт (форми №КБ-2в), що на переконання відповідача, свідчило про те, що такі акти йому не надавалися, враховуючи наступне.

Як судом зазначалося вище, відповідно до п.9.6 Договору замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за відповідністю якості, обсягів виконаних робіт проекту, кошторису, будівельним нормам і правилам. Замовник (представник замовника) призначає відповідальну особу, яка вправі в будь-який час перевіряти хід і якість будівельно-монтажних робіт, а також якість використовуваних матеріалів, не втручаючись при цьому в оперативно-господарську діяльність підрядника.

Так, у матеріалах справи міститься договір на здійснення технічного нагляду №ТН61 від 12.12.2018, укладений між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Докійчуком Олександром Петровичем (виконавець), за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання зі здійснення технічного нагляду на об`єкті: "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Шкільна, 1 у с. Нові Вороб`ї Малинського району Житомирської області - будівництво", у відповідності до проектно-кошторисної документації та в порядку, на умовах, визначених договором (а.с. 226-229, т. 1).

Таким чином, відповідач приймає для розгляду та проведення подальшої оплати акти виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в, що вже перевірені щодо обсягів виконаних робіт, переліку матеріальних ресурсів відповідно норм та підписані інженером з технічного нагляду і скріплені його печаткою.

У матеріалах справи міститься супровідний лист ПП "Прогрес-Буд" №1 від 02.03.2020, за яким інженеру технічного нагляду Докійчуку О.П. було направлено акти виконаних робіт за ІІІ-ІV квартали 2019 року та І квартал 2020 року, у тому числі, і щодо об`єкту будівництва, що є предметом договору підряду №61 від 21.11.2018 (а.с. 76, т.1), та який отриманий останнім 02.04.2020, про що судом зазначалося вище.

Відповідно, зважаючи на акцентування уваги самим відповідачем на підписі актів виконаних підрядних робіт інженером технічного нагляду (що кореспондується з умовами Договору), вбачається наступний алгоритм дій: направлення актів виконаних підрядних робіт інженеру з технічного нагляду; перевірка актів виконаних підрядних робіт щодо обсягів виконаних робіт, переліку матеріальних ресурсів відповідно норм та підписання і скріплення їх печаткою інженера з технічного нагляду; приймання для розгляду та проведення подальшої оплати актів виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в відповідачем.

При цьому, відповідно до умов Договору та пункту 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903, передбачено, що технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни такого об`єкта.

Відтак, лист позивача, датований 02.03.2020 за вих.№1 (який згідно відмітки отримано 02.04.2020), адресований інженеру технічного нагляду Докійчуку О.П., по суті, був направлений з метою виконання умов Договору та перевірки відповідальною особою відповідача обсягів виконаних будівельних робіт, дотримання при їх виконанні проектних рішень, норм, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил.

Зазначене, на переконання суду (зважаючи на те, що інженер технічного нагляду Докійчук О.П. є особою, уповноваженою відповідачем на здійснення відповідних функцій), свідчить про обставини обізнаності самого ж відповідача з існуванням станом на час подання позивачем позовної заяви актів виконаних будівельних робіт за 2020 рік. До такого висновку суд приходить з огляду на те, що відповідач лише після перевірки відповідною особою (інженером технічного нагляду Докійчуком О.П.) обсягів виконаних робіт розглядає та проводить оплату таких робіт.

Що стосується заперечень відповідача щодо передчасності позовних вимог з огляду на відсутність у матеріалах справи його відмови щодо підписання актів виконаних підрядних робіт за 2020 рік, то суд враховує, що не зважаючи на лист від 02.03.2020 (який був направлений інженеру технічного нагляду відповідача, а не будь-якій іншій особі, котра не має відношення до останнього) та враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-якої відмови чи зауважень інженера технічного нагляду Докійчука О.П. з приводу отриманого листа, по суті, відповідач, отримавши акт виконаних будівельних робіт за 2020 рік разом з листом №1/08 від 12.08.2020 (а.с. 77-78, т.1) (так як і після отримання позовної заяви і протягом розгляду справи в суді), не був позбавлений можливості заперечити обставини щодо виконання таких робіт чи підписати акти (у разі погодження з ними).

Крім того, варто зазначити, що матеріали справи містять лист відповідача №01.3-3341 від 11.09.2020 (а.с. 225, т.1), в якому останній, опрацювавши лист ПП "Прогрес-Буд" щодо здійснення огляду об`єкту будівництва, функції підрядника на якому здійснювало підприємство ПП "Прогрес-Буд" та підписання акту приймання-передачі робіт, будівельного майданчику та документації, повідомляє, що 03.03.2020 відмовився, зокрема, від договору підряду №61 від 21.11.2020 в односторонньому порядку. Вказує, що у зв`язку із ігноруванням ПП "Прогрес-Буд" листів Департаменту регіонального розвитку, а також невиконанням умов договорів у частині передачі замовнику будівельних майданчиків, проектно-кошторисної документації та виконавчої документації, Департамент змушений був звернутися за захистом своїх прав до суду.

Судом встановлено, що підстав для відмови у підписанні, ні акт форми №КБ-2в, ні довідка №КБ-3, ні вищевказаний лист не містять. Іншого відповідачем не доведено.

Лише під час розгляду справи в суді відповідач висловив заперечення щодо наданого підрядником Акту форми №КБ-2в та надав копію Звіту на обстеження будівель і споруд на відповідність проектно-кошторисної документації об`єкту: Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Шкільні, 1 у с. Нові Вороб`ї Малинського району Житомирської області (а.с. 155-177, т.1).

Водночас, зазначений Звіт на обстеження будівель і споруд на відповідність проектно-кошторисній документації не заслуговує на увагу, оскільки по-перше, дослідженню підлягала проектно-кошторисна документація на відповідність вимогам закону, по-друге, на момент виконання обстеження було надано акти виконаних робіт за грудень 2018 року та липень 2019 року, що, в свою чергу, свідчить про відсутність проведеного дослідження факту виконання позивачем підрядних робіт саме за 2020 рік.

Варто зауважити, що під час розгляду спору між сторонами, який стосується виконання умов договорів підряду, до предмета дослідження, серед іншого, входить встановлення обставин щодо характеру, обсягу, якості робіт, що є предметом Договору, строків їх виконання та порядку їх прийняття, аналіз доказів, поданих на підтвердження виконання та передання цих робіт, встановленню підлягає також відповідність визначеної в Договорі вартості робіт фактично виконаним роботам та дослідження відмови від Договору сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №910/5253/19, а також у пункті 8.4.1 постанови Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/3802/19 та в пункті 4.6 Постанови Верховного Суду від 12.03.2010 у справі №910/15234/18.

Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження виконання умов договору підряду №61 від 21.11.2018 було долучено до матеріалів справи Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2020 рік форми №КБ-3 на суму 636 119,60грн (а.с. 31, т.1), Акт приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік форми №КБ2в на суму 580 981,20грн (а.с. 32-47, т.1) та Акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт на суму 55 138,40грн (а.с. 48-49, т.1), які підписані та скріплені відтиском печатки зі сторони позивача.

За приписами ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За змістом ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами; у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною; акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відтак, договір підряду складається із двох пов`язаних між собою зобов`язань: правовідношення, в якому виконавець має виконати певну роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, про що судом вже зазначалося вище.

З огляду на вказане, суд констатує, що відповідач, по суті, не надав суду пояснень стосовно причин не підписання актів КБ-2в та КБ-3 за 2020 рік, які були пред`явлені уповноваженій ним особі Докійчуку О.П.

Водночас, обов`язок замовника прийняти виконані роботи та підписати акти визначений як умовами Договору, так і нормами статей 853, 882 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у підпункті 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частині 3 статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

На переконання суду, позивач, укладаючи договір підряду №61 від 21.11.2018, мав правомірні очікування та законні сподівання на правомірну поведінку відповідача, як суб`єкта господарювання, саме в рамках правовідносин даного договору, на добросовісне користування правами, визначеними Договором.

Згідно пунктів 2.7 та 2.8 Договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (№КБ-2в, №КБ-3).

Крім того, позивачем у матеріали справи подано Висновок експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи №384/1/09-2021 від 15.09.2021 (а.с. 2-81, т.2).

Зазначеним Висновком експерта встановлено, зокрема, що:

- перелік фактично виконаних робіт та їх обсяги по об`єкту "Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Шкільна, 1 у с. Нові Вороб`ї Малинського району Житомирської області - будівництво", які фактично можливо перевірити візуально-інструментальним обстеженням та відповідними вимірами, що встановлені на дату проведення натурного обстеження та їх порівняння із обсягами робіт, визначеними в акті приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік на суму 636 119,60грн, наведено в додатку №3 до даного висновку;

- вартість робіт, які фактично не виконані, але внесені у акт приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік на суму 636 119,60грн відповідно до проведених розрахунків, становить 61 557,49грн.

Таким чином, вартість виконаних позивачем підрядних робіт для відповідача, яка підтверджена Висновком експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи №384/1/09-2021 від 15.09.2021, становить 574 562,11грн.

При цьому, судом критично оцінюються заперечення відповідача проти поданого позивачем у матеріали справи Висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи №384/1/09-2021 від 15.09.2021, з огляду на наступне.

Відповідач вказує, що не може вважатися висновком судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові на підставі його заяви, навіть якщо він має назву "висновок експерта", оскільки особа набуває прав і несе обов`язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи.

Водночас, згідно ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта м о ж е б у т и н а д а н и й н а з а м о в л е н н я у ч а с н и к а с п р а в и або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2, 5, 6 ст.101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Так, у Висновку експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи №384/1/09-2021 від 15.09.2021 зазначено, що експертам відомий зміст ч.5 ст.101 ГПК України, висновок підготовлений для подання до суду, та що експерти обізнані про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків (ст.384 та ст.385 КК України) (а.с. 4, т.2).

Також, відповідач вказує на порушення строку проведення експертизи (більше трьох місяців), проте залишає поза увагою факт того, що вказаний строк обумовлений при здійсненні експертизи експертом, котра безпосередньо призначена судом у судовій справі (а не щодо експертизи, котра проводиться на замовлення сторони). При цьому, довгий строк її проведення не вказує на її незаконність чи не правильність висновків (у разі виявлення такого факту, експерт, у свою чергу, може бути притягнений до кримінальної відповідальності).

Окрім того, відповідач зазначає про нечітке зазначення питань, що були поставлені на розгляд експертові. Однак, суд зазначає, що лише експерт за результатами проведеної експертизи може встановлювати обставини щодо форми та змісту поставлених запитань, уточняти питання в процесі проведення експертного дослідження та відхиляти у разі неможливості дати відповідь на поставленні питання (при цьому, судом не беруться до уваги будь-які правові висновки, а лише ті, що стосуються предмету спору, тобто обсягу фактично виконаних позивачем робіт по Договору).

З огляду на викладене вище, суд відхиляє дані заперечення відповідача, як і поданий ним Висновок експерта №12/4-22 від 15.05.2020 у межах кримінального провадження №0000013 (а.с. 153-176, т.2), так як останній не стосується спірного періоду виконання позивачем підрядних робіт.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно, зважаючи на дотримання експертами при проведення експертного дослідження усіх умов та вимог, зазначення в самому висновку про підготовку його для подання до суду, та що експерти обізнані про відповідальність за завідомо неправдивий висновок у правовому полі статті 98 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи позицію Верховного Суду в справі №906/764/20 щодо наявності висновку експертизи по даних правовідносинах для встановлення обсягів виконаних робіт, суд оцінює поданий Висновок експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи №384/1/09-2021 від 15.09.2021 разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи вищевикладене, у відповідача виникло зобов`язання щодо сплати виконаних позивачем підрядних робіт на суму 574 562,11грн.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи №2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, відсутність дій відповідача (у даному спорі - невиконання своїх зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт), надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть сплачені грошові кошти. Невиплата відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, суд дійшов висновку про покладення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (10014, м. Житомир, майдан С.П.Корольова, буд. 12; ідентифікаційний код 39932654) на користь Приватного підприємства "Прогрес-Буд" (10020, м. Житомир, вул. Вільський Шлях, буд.18е; ідентифікаційний код 32805423):

- 574 562,11грн витрат на проведені роботи;

- 8 618,44грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.06.23

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - ПП "Прогрес-Буд" (рек.) та на електронні пошти: ;

3 - Департаменту регіонального розвитку Житомирської ОДА (рек.) та на електронну адресу (через електронний кабінет)