ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27.06.2023м. ДніпроСправа № 904/3457/19 (904/4900/22)

за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, 17-а, код ЄДРПОУ ВП 44118658)

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (49068, місто Дніпро, вулиця Будівельників, будинок 34, )

про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків

в межах справи №904/3457/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", м.Дніпро

до боржника Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (49068, м.Дніпро, вул. Будівельників, будинок 34, )

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від позивача: Сліпець Сергій Сергійович, витяг з ЄДРПОУ.

від відповідача: повноважний представник не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, 17-а, код ЄДРПОУ ВП 44118658) (надалі-Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (49068, місто Дніпро, вулиця Будівельників, будинок 34, ) (надалі-Відповідач) про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків у загальному розмірі 7 548 212,79 грн.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2022, справу №904/3457/19(904/4900/22) передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Позовна заява подана в межах справи №904/3457/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", м.Дніпро до боржника Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (49068, місто Дніпро, вулиця Будівельників, будинок 34, ) про визнання банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 31.01.2023 о 11:00 год.

Позивач та відповідач у підготовче судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 відкладено підготовче судове засідання на 07.03.2023 о 10:30 год.

У паперовій формі ухвала суду від 31.01.2023 не направлялась відповідачу у зв`язку з неможливістю поштового відправлення через відсутність фінансування.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований в електронному суді, а відтак ухвала суду від 31.01.2023 надіслана в електронному вигляді на електронну адресу, а саме: .

Документ доставлено до електронної скриньки 02.02.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач у підготовче судове засідання 07.03.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні заслухано представника позивача щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 відкладено підготовче судове засідання на 17.04.2023 о 11:30 год.

Відповідач у підготовче судове засідання 17.04.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

17.04.2023 до відділу канцелярії суду від позивача надійшла заява (вх. №18450/23) про уточнення позовної заяви.

У підготовчому судовому засіданні заслухано пояснення представника позивача стосовно заяви про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову (вх. суду №18450/23 від 17.04.2023). Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче судове засідання на 16.05.2023 о 12:00 год.

Відповідач у підготовче судове засідання 16.05.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом заслухано думку представника Позивача щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2023 о 14:00 год.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засідання 05.06.2023 заслухано вступне слово позивача. Суд запропонував Позивачу надати пояснення з приводу правових висновків Великої палати Верховного суду в постанові від 13 квітня 2023 року по справі №320/12137/20 з приводу визначення юрисдикції публічно-правових спорів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 відкладено судове засідання на 27.06.2023 об 14:00 год.

Відповідач у судове засідання 27.06.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засідання 27.06.2023 заслухано пояснення представник позивача щодо визначення юрисдикції публічно-правових спорів.

Представник позивача посилаючись на абзац 3 частини 8 статті 45 КУзПБ зазначив на необхідність розгляду даного позову в межах справи про банкрутство ПАТ "Дніпровський машинобудівельний завод".

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи господарський суд дійшов наступних висновків.

Предметом позову у справі №904/3457/19(904/4900/22) є вимога про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків у загальному розмірі 7548212,79грн. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем (боржником у справі про банкрутство) податкових зобов`язань. Підставами нарахування грошових зобов`язань позивач вказує результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності відповідача з питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2020 років. Про що було складено відповідний акт.

Приймаючи до розгляду позов суд виходив з правової позиції викладеної у Постанові Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі №905/2030/19(905/1159/20) (№ в ЄДРСР 100359355).

В подальшому Велика палата Верховного суду в постанові від 13.04.2023 по справі №320/12137/20 (п.п. 60-65) дійшла до висновків про необхідність відступлення від правових висновків викладених у постанові від 21.09.2021 у справі №905/2023/19(905/1159/20).

Так, пункти 71-81, 90, 100, 102 постанови Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19(905/1159/20) вказують на наступне.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору у сфері обліку та виконання податкових зобов`язань.

Тому автоматичне віднесення до господарської юрисдикції таких спорів не узгоджується з принципом правової визначеності. Та не відповідають правовим висновкам викладеним Великою палатою Верховного суду у постанові по справі №320/12137/20 від 13.04.2023.

З огляду на викладене податкового органу до платника податку (в тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання його банкрутом з відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури) про стягнення податкового боргу за характером і змістом відносин пов`язані саме з наявністю заборгованості відповідача (боржника у справі пор банкрутство) до бюджету, що унормовано приписами ПК України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки законності відносин між суб`єктом владних повноважень та платником податків при нарахуванні, обчисленні та сплаті податків та зборів до державного бюджету. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Господарський суд Дніпропетровської дослідивши матеріали справи №904/3457/19 (904/4900/22) дійшов висновку, що спірні правовідносини мають публічно-правовий характер, які виникли між учасниками публічно-правових відносин та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За правилами встановленими статті 185 ГПК України (Судові рішення у підготовчому засіданні) у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на наведене судом встановлено публічно-правовий характер спору та прийнято рішення про закриття провадження у справі.

Розгляд даної справи віднесено до адміністративної юрисдикції, з огляду на що позивач не позбавлений права звернутись із відповідним позовом до адміністративного суду за правилами встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 231 ГПК України встановлено: "якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі".

Відповідно до вимог частини 1 статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Із аналізу вищенаведеного випливає те, що із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією позивач має право звернутись до суду, який прийняв відповідне рішення про закриття провадження у справі, незалежно від того суд якої інстанції приймав рішення про закриття провадження у справі.

При цьому, положеннями частини 4 статті 278 ГПК України визначено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

За змістом частин першої та десятої статті 11 ГПК України верховенство права та джерела права, що застосовуються судом суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку про необхідність направлення справи №904/3457/19(904/4900/22) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для розгляд спору по суті в порядку адміністративного судочинства у разі надходженні відповідної заяви від позивача по справі.

Керуючись статтею 185, пунктом 1 частини 1 статей 231, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/3457/19(904/4900/22) за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровський області до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський машинобудівельний завод" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 27.06.2023 та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (частина 5 статті 231, статей 235, 255 ГПК України). Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності останньої редакції Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано - 28.06.2023.

Суддя Ю.Ю. Первушин