ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.06.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/998/22
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю. розглянувши матеріали заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вх.№3652/23 від 07.03.2023 у справі
за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача: Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради
про стягнення коштів в сумі 120052 грн 36 коп.
від позивача: не з"явився
від відповідача: ОСОБА_2
встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовною заявою до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості за договором підряду у сумі 120052 грн 36 коп.
30.01.2023 Господарський суду Івано-Франківської області ухвалив рішення про задоволення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради про стягнення коштів в сумі 120052 грн 36 коп.
28.02.2023 суд видав наказ про примусове виконання вказаного рішення.
Статтею 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
09.03.2023 суд постановив клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку для подання доказів понесених судових витрат на правову допомогу вх.№3652/23 задовольнити; заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу призначити до розгляду в судовому засіданні на 20.03.2023, яке відклав на 10.04.2023.
17.03.2023 відповідач подав заперечення на заяву про відшкодування судових витрат вх.№4186/23, які суд прийняв до розгляду.
10.04.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з направленням справи до Західного апеляційного господарського суду для розгляду в апеляційному провадженні, згідно супровідного листа до справи вх.№4966/23 від 30.03.2023.
01.06.2023 Західний апеляційний господарський суд постановив апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради вих. №67/24-15/14в від 03.03.2023 (вх.№01-05/680/23 від 07.03.2023) залишити без задоволення; рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 у справі №909/998/22 залишити без змін.
20.06.2023 у зв"язку із закінченням апеляційного провадження матеріали справи №909/998/22 повернулися до Господарського суду Івано-Франківської області.
22.06.2023 суд повідомив сторони, що розгляд заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбудеться 26.06.2023.
В судове засідання 26.06.2023 представник позивача не з"явився; подав додаткові пояснення до заяви про відшкодування судових витрат; просив суд розглянути подану заяву без його участі.
26.06.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Позиція позивача.
Позиція відповідача.
Обставини справи, дослідження доказів.
01.06.2023 позивач (клієнт) та Адвокатське об"єднання "Індекс", в особі керуючого партнера Либовки Анни Володимирівни, яка діє на підставі Статуту та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001681 від 06.12.2019 уклали договір про надання правової допомоги №22- 2022.
Відповідно п.1.1. договору Об"єднання бере на себе зобов"язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов"язаний оплатити послуги Об"єднання у порядку та строки, обумовлені сторонами.
Згідно з п.3.1. договору, замовник зобов"язується сплатити Об"єднанню вартість правової допомоги (гонорар), що надається, у порядку та строки та на умовах, визначених у додаткових угодах (замовленнях) до договору, які є невід"ємною частиною договору.
Оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3-х робочих днів з дати підписання сторонами акта виконання робіт (наданих послуг) (п.4.2.).
В акті, зазначеному у п.4.2. договору сторони можуть визначити інший порядок оплати та (чи) вартість правової допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта (п.4.4.).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.06.2023 (п.2.1.). Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на той самий строк та на тих же умовах (п.2.2.).
Також, 01.06.2023 сторони уклали Додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги №22-2022.
Відповідно до п.1 цієї угоди, сторони домовились, що у межах договору клієнт уповноважує Об"єднання підготувати необхідні документи (адвокатські запити, претензії, проєкт позовної заяви, відповіді на відзив, отримання виконавчого листа тощо) у справі щодо стягнення інфляційних втрат та штрафних санкцій за договорами підряду №163/21 від 26.08.2021, №231/21 від 31.08.2021, №325/21 від 26.10.2021, №420 від 06.12.2021 з Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради, а також за необхідності - здійснювати представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції.
Ця Додаткова угода є невід"ємною частиною договору про надання правової допомоги №22-2022 від 01.06.2022 (п.3.).
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Згідно зі ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Разом з тим, згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 зазначеного Кодексу).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України ).
Відповідно до п.2. ч.4. ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5,6 ст. 126 ГПК України).
Як вбачається із заперечення відповідача щодо відшкодування судових витрат понесених відповідачем на правову допомогу, відповідач заперечував проти заявленої до стягнення правової допомоги, посилаючись на її завищений розмір та відсутність детального опису робіт.
Суд відхиляє вказані твердження відповідача та звертає увагу на те, що згідно ч.3 ст.126 ГПК України, детальний опис робіт (наданих послуг) учасник справи подає для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, і не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Також суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність представника у судових засіданнях не впливає на якість наданих адвокатом послуг при складанні та поданні позовної заяви, розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, відтак, не може бути підставою для зменшення вартості таких послуг.
Щодо твердження відповідача про істотне завищення суми витрат на правову допомогу, суд зазначає, що вказаний довід є безпідставним, враховуючи той факт, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити, чому вона обрала саме того, а не іншого адвоката, і що ринкова вартість замовлених нею юридичних послуг є обґрунтованою. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що аналогічні послуги на ринку коштують значно менше, чого відповідач не зробив.
Висновок суду.
З огляду на викладені положення процесуального законодавства, суд дослідив подані на підтвердження відповідних витрат докази, перевірив доводи сторін, у тому числі заперечення відповідача щодо розміру заявлених до стягнення вимог та їх співмірність, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи підготовку адвокатом документів для подання до суду, підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідними документами, а також задоволення позову та дійшов висновку що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи, є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Керуючись статтями 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу вх.№3652/23 від 07.03.2023 задовольнити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строк, визначений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Повне додаткове рішення складено 29.06.2023
Суддя Т.В. Максимів