ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"28" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/869/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ЖИТОМИРГАЗ"

про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Камінської Юлії Андріївни грошової заборгованості в розмірі 2001,23грн. за перевищення обсягу замовленою потужності природного газу,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ЖИТОМИРГАЗ" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Камінської Юлії Андріївни грошової заборгованості в розмірі 2001,23грн., за перевищення обсягу замовленої потужності природного газу.

Суддею під час вирішення питання щодо прийняття заяви здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за результатами якого отримано Витяг з цього реєстру, з якого встановлено, що 13.10.2022 зареєстровано припинення підприємницької діяльності Камінської Ю.А.

У видачі судового наказу необхідно відмовити виходячи з таких підстав:

1. Відповідно до ст.147 ч.3 ГПК України, заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ст.152 ч.1 п.4 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо припинено суб`єкта господарювання, до якого пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до частини 1 статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Дійсно, громадянин, підприємницька діяльність якого припинена, відповідає за зобов`язаннями, які виникли під час його перебування в статусі фізичної особи-підприємця, однак не як правонаступник, а в силу закону.

Сукупний аналіз вказаний норм процесуального закону дає підстави для висновків, що:

- Норма частини 3 статті 147 ГПК України є імперативною і спеціальною, яка стосується наказного провадження, тому (на відміні від позовного провадження) не мають правового значення підстави виникнення вимоги, отже у наказному провадження сторонами можуть бути лише юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які є такими на момент надходження заяви;

- Фізична особа після втрати статусу підприємця не вважається правонаступником підприємця, оскільки не можна бути правонаступником самого себе, так як правова природа правонаступництва передбачає перехід прав та/або обов`язків до іншої особи, тому положення пункту 6 частини 1 статті 175 ГПК України щодо правонаступництва не можуть бути застосовані до живої фізичної особи, яка втратила статус підприємця;

- Якщо зобов`язання у фізичної особи-підприємця виникли з його господарської діяльності, однак на момент звернення кредитора до суду із заявою про видачу судового наказу за цими зобов`язаннями, підприємницька діяльність боржника (фізичної особи) припинена, то така фізична особа не може бути стороною у наказному провадженні;

- Існуючі висновки Верховного суду про підвідомчість таких спорів господарським судам стосуються виключно позовного провадження, яке передбачає за певних обставин можливість участі фізичних осіб в якості учасників справи, однак правила наказного провадження регулюються спеціальним розділом ГПК України, який імперативно вказує на те, хто може бути заявником та боржником у наказному провадженні.

З огляду на викладене, оскільки на момент звернення із заявою про видачу судового наказу припинено суб`єкт господарювання боржника, то у видачі судового наказу необхідно відмовити.

2. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання.

У Єдиному державному демографічному реєстрі та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначена адреса боржника Камінської Ю.А. у місті Бердичів, тоді як у заяві про видачу судового наказу зазначена інша адреса, тобто заява подана з порушенням статті 150 ГПК України.

Крім того, заява підписана представником заявника, однак не зазначено по батькові представника та його місце проживання, тобто заява подана з порушенням статті 150 ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Керуючись статтями 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ЖИТОМИРГАЗ" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Камінської Юлії Андріївни грошової заборгованості в розмірі 2001,23грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Дата підписання: 28.06.2023

Суддя Тимошенко О. М.
1- в справу

2- стягувачу (рек. з повідом.)