ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення заяви про відкриття провадження

у справі про неплатоспроможність

26 червня 2023 року Справа № 915/839/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали заяви

боржника: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, сформованою у системі "Електронний суд" 30.05.2023 (вх. 6468/23) в порядку Книги четвертої КУзПБ. Заявник, посилаючись на п. 2 та 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, просить відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією боргів арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну, оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті ВГСУ, винести постанову та визнати його неплатоспроможним, прийняти план реструктуризації та зупинити штрафні санкції. В обґрунтування заявник указує, що станом на дату звернення до суду має заборгованість у сумі 565341,71 грн. перед фінансовими установами АТ КБ "ПРИВАТ БАНК", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", АТ "ТАСКОМБАНК", АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", ТОВ "СС ЛОУН", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", ТОВ "МАНІФОЮ", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ " 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН", АТ "СЕНС БАНК", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ", ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ"СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", яку не може погасити з причини недостатності коштів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/839/23 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

У зв`язку з недоліками заяви ухвалою суду від 05.06.2023 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви. Також судом було роз?яснено заявнику, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявникові згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та ст. 38 КУзПБ.

Залишаючи без руху заяву суд указав про такі недоліки заяви:

1) На виконання п. 3 ч. ст. 116 КУзПБ Боржником надано конкретизований список кредиторів і боржників, у якому не зазначено суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо перед кожним із кредиторів.

Також на підтвердження заявлених боргових зобов`язань, заявником долучено до матеріалів заяви документи ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН», ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", ТОВ«СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», АТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «МІЛОАН»;

- щодо виникнення кредитних зобов`язань перед іншими кредиторами жодних документальних доказів не надано.

Судом не прийнято в якості доказу виписку з кредитної історії, сформовану в електронному вигляді ТОВ "Українське бюро кредитних історій" та розписки щодо заборгованості перед тов Споживчий центр (ШвидкоГроші) у розмірі 8500 грн. та перед ТОВ МІЛОАН у сумі 49493,45 грн.

2) В порушення приписів п. 8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ боржником надано відомості про всі наявні рахунки боржника, однак довідок з банківських установ щодо залишку боргу суду не надано.

3) Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Водночас, заявником до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

4) Відповідно до вимог п.12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявником не надано доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п?яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн. (2684,00*5*3). У даному випадку боржник надав суду Договір про оплату праці винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.05.2023. Суд указав, що укладений боржником Договір про оплату праці винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого із конкретним арбітражним керуючим не може ототожнюватися з вимогами ст. 116 КУзПБ про авансування винагороди, оскільки цей договір не є гарантією справедливого проведення реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду від 05.06.2023 доставлена до Електронного кабінету заявника, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Ураховуючи зазначене та положення ч. 4 ст. 116 ГПК України, у заявника була наявна можливість усунути недоліки у строк до 16.06.2023 (включно).

16.06.2023 в особистому кабінеті системи «Електронний суд» Калюжним В.С. сформовано заяву про усунення недоліків, яка зареєстрована в суді 19.06.2023 (вх. №7949/23).

Дослідивши подані заявником пояснення, суд дійшов висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 без розгляду з огляду на наступне.

І. Калюжний В.С. надав конкретизований список кредиторів та боржників, із зазначенням у ньому переліку фінансових та банківських установ, перед якими у нього виникли фінансові зобов`язання, та інформації щодо загальної суми заборгованості (зазначено «поточна заборгованість»), однак, виокремлення основного зобов`язання, суми неустойки (штрафу, пені) указаний список не містить.

Також заявником не усунуто недоліку щодо надання доказів, що підтверджують суми усіх заявлених грошових вимог кредиторів та підстави виникнення кредитних зобов`язань по АТ КБ "ПРИВАТ БАНК", АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", ТОВ "СС ЛОУН", ТОВ "МАНІФОЮ", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", АТ "СЕНС БАНК".

При цьому, боржником не надано доказів звернення до вищевказаних установ щодо отримання такої інформації.

Окрім цього, боржником не надано доказів звернення до усіх фінустанов щодо розміру заборгованості.

Відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості, позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Суд критично ставиться до твердження заявника, що розмір заборгованості підтверджується роздруківкою електронного витягу з сайту Українського бюро кредитних історій, оскільки вказаний витяг не може бути допустимим доказом наявності грошових вимог в силу ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), так як обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, суд враховує й загальновживаний підхід до відповідності інформації, наявної у конкретному документі, відомостям, на підставі яких він складений, а саме шляхом його підписання відповідальною посадовою особою. Отже, роздруківка кредитного звіту, яка надана заявником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може сприйматися належним доказом наявності кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість.

Також слід зазначити, що згідно поданого заявником переліку кредиторів за більшістю кредитних договорів строк виконання не настав.

Суд зазначає, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її незадовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76 - 77 ГПК України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

У даному випадку заявником наведено підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надано до матеріалів справи, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність. Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Слід зауважити, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 39 КУзПБ).

При цьому, питання щодо призначення підготовчого засідання господарського суду, в якому перевіряється наявність підстав, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ та приймається рішення про відкриття справи про неплатоспроможність або відмову у відкритті справи, вирішується судом виключно після прийняття заяви про неплатоспроможність та лише у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У даному ж випадку, звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність. заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 565,41,71 грн, однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявником не надано документального підтвердження наявності таких зобов`язань. Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві.

Проте, з огляду на положення ст. 116 КУзПБ, докази, які підтверджують наявність обставин, визначених ст. 115 даного Кодексу, долучаються фізичною особою до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, позаяк збирання таких доказів на стадії вирішення судом питання про прийняття такої заяви до розгляду нівелює саму суть покладеного на заявника обов`язку доказування.

ІІ. Заявником не усунуто недолік в частині належного виконання вимог п.12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ, доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією у належному порядку та розмірі не надано.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 23.11.2020 року №922/1734/20, відповідно до якої, обов`язок боржника авансувати винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлено КУзПБ, і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, визначеною статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому ані КУзПБ, ані інші діючі норми чинного законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, а також умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Норма п. 12 ч. 3 ст.116 КУзПБ є імперативною, тобто такою, що не допускає ніяких відхилень при її виконанні, тоді як заявником помилково розтлумачено останню, як таку, що має диспозитивний характер.

Таким чином, у визначений судом строк заявником не усунуто всі недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність .

За змістом ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Приписами ч. 1 ст. 38 КУзПБ передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

З урахуванням наведеного, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність разом з додатками підлягає поверненню заявнику, оскільки заявник не усунув всі недоліки заяви у строк, встановлений судом.

Згідно ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов?язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім того, судом взято до уваги численну позицію Європейського Суду з прав людини. Так, у справах "Осман проти Сполученого Королівства", "Креуз проти Польщі", «Пелевін проти України», «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУзПБ повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 30.05.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані матеріали сформовано в системі «Електронний суд» та надано до суду лише в електронному вигляді, відповідно паперові варіанти вказаної заяви з додатками не повертаються боржнику (заявнику) у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 30.05.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи разом з додатками, подану через систему «Електронний суд», повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 26.06.2023.

Суддя Т.М. Давченко