РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2023Справа №910/1848/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"
доДержавного підприємства "Гарантований Покупець"
простягнення 1 154 084 209,81? грн.
за зустрічним позовомДержавного підприємства "Гарантований Покупець"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"
протлумачення пункту договору
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача (відповідача за зустрічним позовом):Приведьон В.М.
від відповідача (позивача за зустрічним позовом):Онищенко О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Гарантований Покупець" про стягнення 791 043 008,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Житомирська обласна енергопостачальна компанія" вказує, що Державним підприємством "Гарантований Покупець" у 2022 році неналежно виконувались свої зобов`язання з оплати наданих позивачем згідно Договору №2298/02/21 про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг від 15.09.2021 послуг, у зв`язку з чим у відповідача станом на 01.02.2023 виник борг у загальному розмірі 694 572 627,49 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Державним підприємством "Гарантований Покупець" своїх грошових зобов`язань за Договором №2298/02/21 від 15.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 8 224 967,75 грн., 3% річних у розмірі 11 280 265,03 грн. та інфляційних втрат у розмірі 76 965 148,08 грн., нарахованих за період з 04.03.2022 по 31.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1848/23; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; підготовче засідання призначено на 07.03.2023.

02.03.2023 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшли відзив на первісний позов та зустрічний позов (здані до установи поштового зв`язку 27.02.2023).

У відзиві на первісний позов Державне підприємство "Гарантований Покупець" заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що у відповідності до підпункту 2 пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 №483, Гарантований покупець зобов`язаний оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення. Відтак, на думку відповідача за первісним позовом, оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" наявна заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом" у розмірі 282 656 875,38 грн., то наявна відкладальна обставина для сплати Державним підприємством "Гарантований Покупець" за поставлену електричну енергію. Також Державне підприємство "Гарантований Покупець" вказує, що ним було здійснено з 18.01.2023 по 15.02.2023 оплати на суму 393 016 084,78 грн., в той час як позивачем не було враховано здійснення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог в рахунок погашення боргу перед позивачем за спірний період, а відтак в провадження у справі №910/1197/23 в частині вимоги про стягнення боргу у розмірі 533 123 728,64 грн. підлягає закриттю. До того ж, Державне підприємство "Гарантований Покупець" вказує, що у ДП "НАЕК "Енергоатом" наявна перед ним безперервна заборгованість з березня 2022 року, що є підставою для звільнення відповідача за первісним позовом від відповідальності (в тому числі, від застосування до нього пені). Також відповідач за первісним позовом вказує, що нарахування пені та стягнення штрафних санкцій за договорами, що були укладені відповідно Закону України "Про ринок електроенергії", було зупинене постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332. При цьому, відповідач за первісним позовом також зазначає, що згідно пункту 16 Договору №2298/02/21 від 15.09.2021 підставою для нарахування пені може бути порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, в той час як розрахунки за першими п`ятьма етапами здійснюються до моменту, коли послуги ще не надані, акти приймання-передачі послуг не підписані, отже за несвоєчасність оплат за вказаними етапами взагалі не передбачено нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, а також посилається на настання для нього форс-мажорних обставин через повномасштабну військову агресію Російської Федерації проти України.

У зустрічному позові 02.03.2023 Державне підприємство "Гарантований Покупець" просить суд надати тлумачення абзацу 1 пункту 16 Договору №2298/02/21 про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг від 15.09.2021 щодо неможливості нарахування пені за несвоєчасне внесення першого-п`ятого платежів згідно п. 7 даного договору.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Гарантований Покупець" вказує, що згідно пункту 16 Договору №2298/02/21 від 15.09.2021 підставою для нарахування пені може бути порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, в той час як розрахунки за першими п`ятьма етапами здійснюються до моменту, коли послуги ще не надані, акти приймання-передачі послуг не підписані, отже за несвоєчасність оплат за вказаними етапами взагалі не передбачено нарахування пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 прийнято зустрічний позов Державного підприємства "Гарантований Покупець" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про тлумачення пункту договору до розгляду з первісним позовом у справі №910/1848/23; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; визначено сторонам за зустрічним позовом строки для подання заяв по суті зустрічних позовних вимог.

07.03.2023 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшло клопотання про закриття провадження в частині 676 073 923,22 грн., оскільки борг в цій частині був сплачений відповідачем за первісним позовом.

07.03.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач за первісним позовом вказує, що Договором №2298/02/21 від 15.09.2021 жодних відкладальних обставин для оплати послуг не передбачено, натомість чітко визначено етапи та строки оплати таких послуг. При цьому, позивачем за первісним позовом стверджує, що він сплачує борг перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за рахунок коштів, які сплачує йому Державне підприємство "Гарантований Покупець", тому заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" перед ДП "НАЕК "Енергоатом" зумовлена самим Державним підприємством "Гарантований Покупець". Щодо нарахованої пені позивач за первісним позовом вказує, що до 26.04.2022 постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332 містила лише рекомендацію учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування штрафних санкцій, тому ним було заявлено до стягненню пеню, нараховану до 26.04.2022. Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" вказує, що сам факт військової агресії проти України не звільняє від відповідальності за порушення зобов`язань, в той час як Державне підприємство "Гарантований Покупець" письмово не повідомляло позивача за первісним позовом про настання форс-мажорних обставин.

Призначене на 07.03.2023 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з надходженням сигналу повітряної тривоги у м. Києві, тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 призначено підготовче засідання у справі №910/1846/23 на 23.03.2023.

Оскільки призначене на 23.03.2023 підготовче засідання не відбулося б у зв`язку з перебуванням судді Бойка Р.В. у відпустці, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 призначено підготовче засідання на 28.03.2023.

16.03.2023 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач за первісним позовом вказує, що оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" наявна заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом", що не заперечується ним у відповіді на відзив, то у Державного підприємства "Гарантований Покупець" не наступив строк виконання зобов`язань перед позивачем за первісним позовом.

24.03.2023 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" надійшов відзив на зустрічний позов, в якому відповідач за зустрічним позовом заперечує проти зустрічних позовних вимог, оскільки вважає, що в абзаці 1 пункту 16 Договору №2298/02/21 від 15.09.2021 відсутні будь-які формулювання, які б ускладнювали розуміння та виконання Державним підприємством "Гарантований Покупець" своїх зобов`язань за цим договором.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2023 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 20.04.2023.

14.04.2023 засобами поштового зв`язку від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій позивач за зустрічним позовом звертає увагу, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" нараховується пеня на суми авансу, які підлягали сплаті до надання послуг, що свідчить про різне розуміння сторонами пункту 16 Договору №2298/02/21 від 15.09.2021. Щодо посилання відповідача за зустрічним позовом на судову практику Верховного Суду з розгляду спорів про тлумачення умов договору, то Державне підприємство "Гарантований Покупець" вказує, що вказана практика не є релевантною до даної справи.

18.04.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшло клопотання про закриття провадження в частині стягнення боргу у розмірі 694 612 627,49 грн., оскільки борг був сплачений відповідачем за первісним позовом.

20.04.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшло клопотання про зменшення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат до 1,00 грн., яке мотивоване тим, що останнє здійснює розрахунки з постачальниками універсальних послуг за рахунок коштів, які отримує від виробників за послугу Гарантованого покупця із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів. Натомість ДП "НАЕК "Енергоатом" з метою забезпечення побутових споживачів електричною енергією здійснює продаж електроенергії постачальникам універсальних послуг. Тобто зобов`язання Державного підприємства "Гарантований Покупець", ДП "НАЕК "Енергоатом" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" в сфері виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів є взаємопов`язаними, а відтак порушення зобов`язань одним із учасників має своїм наслідком неможливість виконання зобов`язань іншими учасниками. Окрім того, Державне підприємство "Гарантований Покупець" вказує, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України зменшилось надходження коштів у електроенергетичну систему та відповідач за первісним позовом недотримує значні суми коштів.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 відкладено вирішення клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення боргу; долучено до матеріалів справи відповідь на відзив на зустрічний позов та клопотання про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат; встановлено відповідачу за первісним позовом строк для подачі пояснень з урахуванням заяви про зміну предмету позову - до наступного засідання; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 04.05.2023.

21.04.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач за первісним позовом, посилаючись на часткову оплату відповідачем боргу, що виник у 2022 році, просить суд також стягнути з Державного підприємства "Гарантований Покупець" борг у розмірі 170 410 571,37 грн., який виник у період з по 01.02.2023, борг у розмірі 661 243 631,14 грн., який виник у період з 01.02.2023 по 01.04.2023, пеню у розмірі 201 710 253,69 грн., 3% річних у розмірі 17 626 997,08 грн. та інфляційні втрати у розмірі 103 092 756,53 грн.

Враховуючи, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про зміну предмету позову відповідає вимогам ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, остання підлягає прийняттю до розгляду, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову.

02.05.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому відповідач за первісним позовом вчергове послався на наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" заборгованості перед ДП "НАЕК "Енергоатом" як на відкладальну обставину для виконання ним своїх грошових зобов`язань перед позивачем. Крім того, відповідач за первісним позовом вказав, що при зверненні із даним позовом до суду позивач не врахував виконання Державним підприємством "Гарантований Покупець" зобов`язань зі сплати послуг в частині суми 230 344 339,16 грн. за період січень-лютий 2023 року шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, а тому просив суд в цій частині закрити провадження з підстав відсутності предмета спору.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" відкладено підготовче засідання на 18.05.2023.

15.05.2023 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" повторно надійшла відповідь на відзив, аналогічна за змістом тій, що надійшла до суду 07.03.2023.

18.05.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшло клопотання про закриття провадження в частині суми 223 756 955,39 грн., оскільки борг в цій частині був сплачений відповідачем за первісним позовом.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/1848/23; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи по суті на 08.06.2023.

08.06.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшло клопотання про закриття провадження в частині суми 308 029 254,76 грн., оскільки борг в цій частині був сплачений відповідачем за первісним позовом.

08.06.2023 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" надійшла заява, в якій позивач за первісним позовом просив закрити провадження в справі в частині стягнення боргу у розмірі 790 929 983,39 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору. Натомість просило стягнути з Державного підприємства "Гарантований Покупець" борг у розмірі 40 724 219,12 грн., пеню в розмірі 201 710 253,69 грн., 3 % річних у розмірі 17 626 997,08 грн. та інфляційні втрати у розмірі 103 092 756,53 грн.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 долучено до матеріалів справи №910/1848/23 заяви сторін про закриття провадження; оголошено перерву у судовому засіданні до 20.06.2023.

20.06.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований Покупець" надійшло клопотання про закриття провадження в частині суми 70 523 683,18 грн., оскільки борг в цій частині був сплачений відповідачем за первісним позовом.

В судове засідання 20.06.2023 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті позовів, за змістом яких представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" первісний позов підтримав та просив задовольнити, а проти зустрічного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Натомість представник Державного підприємства "Гарантований Покупець" проти первісного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, а зустрічний позов підтримав та просили його задовольнити.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 долучено подані заяви про закриття провадження до матеріалів справи №910/1848/23.

В судовому засіданні 20.06.2023 судом завершено розгляд справи №910/1848/23 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2021 з метою виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії на період з 01 жовтня 2021 року до 30 квітня 2023 року з метою надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (постачальник універсальних послуг) та Державним підприємством "Гарантований Покупець" (замовник) укладено Договір №2298/02/21 про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (надалі - Договір).

У відповідності до п. 1 Договору постачальник зобов`язується надавати замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, а замовник зобов`язується отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеному цим договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (зі змінами).

Строк надання послуг - з 01.10.2021 по 31.03.2023 (п. 3 Договору в редакції Додаткової угоди №2230/02/22 від 31.10.2022).

Пунктом 7 Договору передбачено, що оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника таким чином:

перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

другий платіж - до 3 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

третій платіж - до 9 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

четвертий платіж - до 15 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

п`ятий платіж - до 21 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

шостий платіж - до 14 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

У разі, якщо дата платежу припадає на вихідний/святковий день, такий платіж здійснюється на наступний робочий день після такого вихідного/святкового дня.

Якщо сумарна сплата замовником постачальнику прогнозованої вартості за розрахунковий місяць (сума перших п`яти платежів) перевищує вартість послуги, що зазначена в акті приймання-передачі послуг, постачальник здійснює повернення замовнику різниці до 15 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Згідно п. 10 Договору факт надання та отримання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг.

У пункті 16 Договору сторонами було погоджено, що у разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг він сплачує постачальнику послуг пеню у розмірі 0,1 відсотка розміру платежу, за яким допущено прострочення оплати (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на день розрахунку), за кожен день прострочення. Замовник звільняється від відповідальності, передбаченої цим пунктом договору, у разі несвоєчасної та/або неповної оплати виробниками гарантованому покупцю наданих послуг відповідно до пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (зі змінами).

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони керуються законодавством, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії" (п. 29 Договору).

Відповідно п. 34 Договору (в редакції Додаткової угоди №2230/02/22 від 31.10.2022) цей договір набирає чинності з 15.09.2021 та діє до 31.03.2023.

Спір за первісним позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про неналежне виконання Державним підприємством "Гарантований Покупець" своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем за первісним позовом згідно Договору у період з грудня 2022 року по 01.04.2023 послуг, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 831 654 202,51 грн.

Спір у справі за зустрічним позовом виник, у зв`язку з твердженнями Державного підприємства "Гарантований Покупець" про різне тлумачення сторонами умов абзацу 1 пункту 16 Договору, оскільки відповідач за зустрічним позовом вважає, що пеня підлягає нарахуванню також за прострочення сплати попередньої оплати за послуги, в той час як позивач за зустрічним позовом вважає, що пеня підлягає нарахуванню лише на суму боргу з оплати вже наданих послуг.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом пункту першого частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Так, сторонами не заперечується факт надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на підставі Договору у період з грудня 2022 року по 01.04.2023 Державному підприємству "Гарантований Покупець" послуг загальною вартістю 831 654 202,51 грн.

Більше того, обсяг та вартість наданих позивачем за первісним позовом послуг визнається Державним підприємством "Гарантований Покупець", оскільки на дату вирішення даного спору дані послуги були майже повністю оплачені відповідачем за первісним позовом (як шляхом перерахунку коштів, так і шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог), на підтвердження чого Державним підприємством "Гарантований Покупець" було долучено до своїх клопотань про закриття провадження відповідні докази.

У своїх заявах по суті спорів за первісним та зустрічним позовами Державне підприємство "Гарантований Покупець" не заперечував наявність та обсяг грошових зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія", однак вказувало, що строк їх виконання не настав.

Частиною 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу. Інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 7 Договору сторонами було погоджено, що оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника таким чином:

перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

другий платіж - до 3 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

третій платіж - до 9 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

четвертий платіж - до 15 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

п`ятий платіж - до 21 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозованої вартості послуг (з податком на додану вартість);

шостий платіж - до 14 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" вважає, що саме у встановлений п. 7 Договору строк Державне підприємство "Гарантований Покупець" повинне було оплачувати послуги, однак порушило визначені даною умовою Договору терміни.

Державне підприємство "Гарантований Покупець" заперечує порушення ним термінів оплати послуг та вказує, що у зв`язку з наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" боргу перед Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", то строк виконання відповідачем за первісним позовом своїх грошових зобов`язань за Договором не настав.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Перш за все судом враховано, що укладений сторонами Договір не є класичним договором у сфері господарських/цивільних правовідносин, оскільки даний договір укладений з метою забезпечення в першу чергу публічного інтересу - забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, а фактично стосується забезпечення доступності електричної енергії для фізичних осіб (побутових споживачів).

Відтак, для забезпечення фізичних осіб електричною енергією державою було створено механізм, роботу якого визначено у Положенні про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (надалі - Положення).

Судом також враховано, що з часу запровадження механізму покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії (з 2019 року) концепція функціонування та оплат двічі змінювалась (у 2021 році та у 2022 році).

Так, на початку функціонування механізму покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії у 2019 році мала місце "товарна" модель покладення спеціальних обов`язків (надалі - ПСО): на виконання вимог статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" Положенням на державних виробників (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватне акціонерне товариство "Укргідроенерго") були покладені спеціальні обов`язки на ринку щодо обов`язкового продажу визначених положенням відсотків прогнозного обсягу відпуску електричної енергії, затвердженого у прогнозному балансі об`єднаної енергетичної системи України на відповідний місяць, за двосторонніми договорами на електронних аукціонах Державному підприємству "Гарантований Покупець" за ціною, значно нижчою за ринкову. Торги відбувались на спеціальних сесіях Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа".

Однак, з 01.10.2021 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 №859 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року №483 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" "товарна" модель функціонування системи ПСО була змінена на "фінансову": Положення передбачало надання Державним підприємством "Гарантований Покупець" послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів державним виробникам (Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватному акціонерному товариству "Укргідроенерго"), обсяг якої розраховується відповідно до Методики розрахунку вартості послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, що надається Державним підприємством "Гарантований Покупець" виробнику електричної енергії

Одночасно постачальники універсальних послуг придбавали у Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на електронних аукціонах електричну енергію для постачання побутовим споживачам в обсязі їх мінімального споживання за період М-3, де М - розрахунковий місяць;

Таким чином, за "фінансової" ПСО виробники (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватне акціонерне товариство"Укргідроенерго"):

- реалізовують електричну енергію на ринку за вільними (ринковими) цінами;

- купують послугу у Державного підприємства "Гарантований Покупець":

Державне підприємство "Гарантований Покупець":

- купує послуги у постачальників універсальних послуг;

- отримує кошти від виробників за надану послугу Державного підприємства "Гарантований Покупець" пропорційно обсягам електричної енергії, проданим виробниками відповідно до Методики;

Постачальники універсальних послуг (яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"):

- купують електричну енергію у ДП "НАЕК "Енергоатом" для постачання побутовим споживачам в обсязі їх мінімального споживання за період М-3;

- купують електричну енергію для постачання побутовим споживачам в обсязі їх споживання на ринку за вільними цінами;

- здійснюють постачання електричної енергії споживачам за встановленим тарифом для населення (1,48 грн. без ПДВ);

- різницю виставляють Державному підприємству "Гарантований Покупець", як послугу.

Така модель функціонувала до повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України.

Однак через військову агресію Російської Федерації проти України, що мало своїм наслідком захоплення Запорізької АЕС та Каховської ГЕС, ракетні обстріли об`єктів енергетики та виникнення необхідності відновлення об`єктів генерації, виробничі потужності Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" значно зменшились, як і дохід від експортного ПСО, тому сплата виробниками Державному підприємству "Гарантований Покупець" послуг стала значним фінансовим тягарем, у зв`язку з чим з метою забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальникам універсальних послуг в особливий період, відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 21.03.2022 №132 державним виробникам (ДП "НАЕК "Енергоатом" та ПАТ "Укргідроенерго") дозволили здійснювати продаж електричної енергії Державному підприємству "Гарантований Покупець" у обсягах, визначених відповідно до наказу, за двосторонніми договорами без проведення електронних аукціонів, за ціною, що склалася на ринку "на добу наперед" у відповідну годину постачання.

Таким чином, внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, на період воєнного стану функціонує змішана модель ПСО, яка містить елементи як "товарної", так і "фінансової".

Отже, Державне підприємство "Гарантований Покупець" повинне компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (постачальнику універсальних послуг) різницю між вартістю витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на придбання електричної енергії та її постачання побутовому споживачу, та вартістю електричної енергії, яка була поставлена побутовим споживачам за затвердженим державою тарифом для населення. В свою чергу, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне постачати постачальникам універсальних послуг електричну енергію для побутових споживачів за фіксованими цінами та сплачувати Державному підприємству "Гарантований Покупець" вартість послуги гарантованого покупця. А постачальник універсальних послуг повинен оплачувати виробнику електричної енергії поставлену електричну енергію.

Із наведеного вбачається, що в даному випадку фактично кошти перераховуються по ланцюгу (колу) - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" повинне сплачувати кошти Державному підприємству "Гарантований Покупець" вартість послуги гарантованого покупця, Державне підприємство "Гарантований Покупець" повинне компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (постачальнику універсальних послуг) витрати на постачання електроенергії побутовим споживачам за тарифом для населення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" повинне сплачувати Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" поставлену електричну енергію.

При цьому, укладення між Державним підприємством "Гарантований Покупець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" договору про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, є неможливим без укладення між (в даному випадку) Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Державним підприємством "Гарантований Покупець" договору про надання послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем (п.п. 1) п. 7, п.п. 1) п. 8 Положення).

Наведене свідчить про пов`язаність вказаних осіб між собою грошовими зобов`язаннями один перед одним в силу специфіки ринку забезпечення електроенергією побутових споживачів.

Наведене також підтверджується тим, що у п. 1 Договору Державним підприємством "Гарантований Покупець" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" було чітко визначено, що оплата послуг постачальника універсальних послуг здійснюється на умовах та в порядку, визначеному цим договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (зі змінами).

Тобто сторони чітко усвідомлювали та погоджувались на те, що оплата за Договором регулюються не лише умовами спірного договору, а й нормативно-правовим актом, який може змінюватись. Посилання у п. 1 Договору на Положення "зі змінами", на думку суду, свідчить, що сторони усвідомлювали можливість (високу імовірність) зміни норм Положення під час дії Договору та відповідно погоджувались з регулюванням своїх правовідносин згідно чинної редакції Положення.

В чинній станом на дату укладення Договору (15.09.2021) редакції Положення не містилось норм, які б пов`язували настання строку оплати Державним підприємством "Гарантований Покупець" послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, наданих постачальником універсальних послуг, із відсутністю у останнього боргу перед виробниками, однак слід враховувати, що станом на відповідну дату система ПСО функціонувала за "товарною" моделлю.

З 01.10.2021 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 №859 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року №483 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" "товарна" модель функціонування системи ПСО була змінена на "фінансову" та Положення було внесено відповідну умову, яка по суті залишилась незмінною до теперішнього часу.

Так, чинна редакція пункту 2 пункту 8 Положення передбачає обов`язок Державного підприємства "Гарантований Покупець" оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед Державним підприємством "НАЕК "Енергоатом" за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення.

Згідно з частиною першою статті 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Оскільки погашення Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" перед Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" боргу зумовить виникнення у Державного підприємства "Гарантований Покупець" обов`язку з оплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" послуг та відповідно право Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" вимагати від Державного підприємства "Гарантований Покупець" оплати таких послуг, то суд вважає, що наявність у постачальника універсальних послуг боргу перед виробником електричної енергії є відкладальною обставиною.

Суд відзначає, що враховуючи суть послуг, які надаються за Договором позивачем, повномасштабну військову агресію, масові ракетні обстріли об`єктів енергоструктури та їх пошкодження/знищення, необхідність забезпечення населення та критичної інфраструктури електричною енергією, зокрема, в зимовий період, що здійснювалось в тому числі Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", суд не вбачає підстав для висновку про несправедливість та незаконність даної умови про відкладальну обставину, адже вона в першу чергу необхідна для забезпечення суспільного інтересу та захисту найвищої соціальної цінності в Україні (життя та здоров`я людей) шляхом забезпечення належного функціонування енергетичної системи України в період воєнного стану. Такий інтерес суспільства, в даному випадку переважає будь-який приватноправовий інтерес у отриманні прибутку.

Матеріалами справи підтверджується існування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" перед Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" боргу в спірний період, а відтак строк виконання Державним підприємством "Гарантований Покупець" обов`язку з оплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" послуг за Договором не настав.

Таким чином, як станом на дату звернення, так і на дату розгляду даного спору Державним підприємством "Гарантований Покупець" не було порушено строку оплати послуг за Договором, тобто у позивача за первісним позовом не було порушеного права.

Згідно з послідовною і сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством, є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові (повністю або частково). Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №905/730/20, від 22.12.2022 у справі №910/9215/21, від 02.02.2023 у справі №910/9525/19.

Судом враховано, що Державним підприємством "Гарантований Покупець" добровільно та достроково оплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" частину послуг згідно Договору, однак добровільне виконання відповідачем за первісним позовом своїх грошових зобов`язань перед постачальником універсальних послуг (позивачем) жодним чином не свідчить про порушення Державним підприємством "Гарантований Покупець" прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" та/або настання строку виконання грошових зобов`язань за Договором.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, відносно якого виникає спір між позивачем і відповідачем.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №905/1582/15, від 18.07.2018 у справі №905/1587/15, від 05.06.2018 у справі №905/1585/15 та 26.07.2018 у справі №910/23359/15.

Наведене тлумачення норми про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору є усталеною практикою судів касаційної інстанції, оскільки було викладене також у абз. 3 п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Отже, сплата Державним підприємством "Гарантований Покупець" коштів на виконання своїх зобов`язань за Договором у межах визначеного цим договором та Положенням строку, у даному випадку, не є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" пред`явило позов до закінчення строку на оплату послуг, визначеного Договором та Положенням, а відтак простроченого боргу не існувало саме на момент подання даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Натомість, у даному випадку відповідачем за первісним позовом не було прострочено виконання свого зобов`язання та відповідно у позивача не було порушеного права, відтак суд прийшов до висновку про те, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення з Державного підприємства "Гарантований Покупець" боргу з оплати послуг є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення суми основного боргу, то вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних також не підлягають задоволенню як похідні.

Щодо зустрічних позовних вимог, то суд відзначає наступне.

Причиною виникнення спору за зустрічним позовом стало питання щодо тлумачення умов абзацу 1 пункту 16 Договору.

У пункті 16 Договору сторонами було погоджено, що у разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг він сплачує постачальнику послуг пеню у розмірі 0,1 відсотка розміру платежу, за яким допущено прострочення оплати (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на день розрахунку), за кожен день прострочення. Замовник звільняється від відповідальності, передбаченої цим пунктом договору, у разі несвоєчасної та/або неповної оплати виробниками гарантованому покупцю наданих послуг відповідно до пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (зі змінами).

Так, згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначальною ознакою договору є мета його укладення. Статтею 627 цього ж Кодексу передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 213 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (частини перша та друга).

Правила тлумачення змісту правочину визначено частиною третьою статті 213 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

За змістом частини четвертої статті 213 Цивільного кодексу України якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, у частинах третій та четвертій статті 213 Цивільного кодексу України визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (якщо перші два не дали результатів) є врахування: а) мети правочину, б) змісту попередніх переговорів, в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення.

Відтак, оскільки договір є видом правочину (в даному випадку, двосторонній правочин) тлумаченню підлягають умови договору за правилами, встановленими статті 213 Цивільного кодексу України.

Підставою для тлумачення судом договору є наявність спору між сторонами правочину щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всього договору/його частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст правочину/його частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити його намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює існуючи умови угоди. Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з`ясування змісту договору/його окремих частин, який складає права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов. З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст договору/його частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Метою тлумачення правочину є з`ясування його змісту, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину.

Таким чином, при вирішенні питання щодо тлумачення умов договору, суду необхідно встановити наявність між сторонами договору спору, перевірити та встановити в чому полягає порушення прав позивача і чи дійсно є обставини, на які посилається позивач достатніми підставами для застосування статті 213 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №910/9525/19.

Згідно вказаної правової позиції Верховного Суду тлумачення умов договору повинне здійснюватись в межах реально існуючого спору.

Тобто тлумачення абзацу 1 пункту 16 Договору повинне здійснюватись судом, що буде розглядати спір про стягнення пені за Договором, нарахованої на прострочену суму боргу.

У даній справі судом встановлено, що абзацом 2 п. 16 Договору сторонами було погоджено, що Державне підприємство "Гарантований Покупець" звільняється від відповідальності, передбаченої цим пунктом договору (пені), у разі несвоєчасної та/або неповної оплати виробниками гарантованому покупцю наданих послуг відповідно до пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (зі змінами).

Крім того, судом встановлено, що настання строку оплати замовником вартості послуг постачальника універсальних послуг обумовлене відкладальною обставиною - наявністю у постачальника універсальних послуг боргу перед виробником.

Отже, в межах справи №910/1848/23 судом встановлено, що Державним підприємством "Гарантований Покупець" не було порушено строку оплати послуг за Договором, а відтак відсутні правові підстави для нарахування йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" пені.

Оскільки, судом не встановлено підстав для нарахування пені, то відсутня необхідність у тлумаченні даної умови Договору.

З огляду на викладене суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Гарантований Покупець".

Щодо інших доводів сторін, викладених у їхніх заявах по суті спору, суд зазначає, що у п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) "Пронін проти України" зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Таким чином, інші доводи сторін судом не досліджуються, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному аспектах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір, сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" за подання первісного позову, покладається на позивача за первісним позовом, а судовий збір, сплачений Державним підприємством "Гарантований Покупець" за подання зустрічного позову, покладається на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Перемоги, буд. 10; ідентифікаційний код 42095943) до Державного підприємства "Гарантований Покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 43068454) про стягнення 1 154 084 209,81? грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати на оплату судового збору за подачу первісного позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія".

3. В задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Гарантований Покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 43068454) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Перемоги, буд. 10; ідентифікаційний код 42095943) про тлумачення пункту договору відмовити повністю.

4. Судові витрати на оплату судового збору за подачу зустрічного позову покласти на Державне підприємство "Гарантований Покупець".

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 29.06.2023.

Суддя Р.В. Бойко