ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року м. Дніпро Справа № 904/4166/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023р. (суддя Панна С.П., повний текст складено 08.03.2023р.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", 51400, м.Павлоград, вул.Соборна, буд.76,

про стягнення заборгованості в розмірі 25 435,00грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, у сумі 25 435,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправильно визначив вантаж у накладній, чим порушив Правила перевезення вантажу та Статут залізниць України, у зв`язку з чим на відповідача покладається відповідальність у вигляді штрафу.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023р. позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, в сумі 25 435,00грн. та судовий збір, в розмірі 2 481,00 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", в якій просить рішення суду від 08.03.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Одночасно, з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що рішення прийнято при неповному з`ясуванні та дослідженні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, Скаржник зазначає на тому, що на момент прийняття вагону до перевезення залізницею не було складено актів про технічний стан вагону, актів загальної форми, комерційних актів, які б підтвердили несправність вагону у технічному відношенні, комерційну несправність (завантаження з порушенням Технічних умов), невідповідність маси вантажу у вагоні з даними накладної. Отже, на думку Скаржника, залізниця своїми діями (приймання вагону до перевезення та постановка його у склад поїзда) визнала вірність внесеної у накладну інформації, в тому числі про масу вантажу та зазначає на тему, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили факт невірного оформлення накладної (неправильно зазначеної маси вантажу) на момент прийняття перевізником вагону на станції Ароматна.

Скаржник вважає помилковим висновок суду про правомірність нарахування п`ятикратного штрафу (сторінка 6 рішення), оскільки надлишок у 2050 кг виявлено на попутній станції Павлоград-І, а не на станції відправленні - Ароматній. Під час перевезення вагону від станції Ароматна до станції Павлоград І відбулась зміна маси вантажу, що підтверджується комерційним актом №454502/11 від 14.05.2023р.. При цьому, факт невірного зазначення в накладній маси вантажу комерційним актом не встановлений. Ця обставина встановлюється на станції відправлення під час прийняття вантажу до перевезення за результатом проведення передавальних операцій.

Скаржник звертає увагу на те, що з огляду на забороні приписи п. 15.27 Правил технічної експлуатації залізниць та п. 26 Правил приймання вантажів до перевезення, працівники залізниці не вправі та не могли поставити в поїзд та відправити по залізниці вагон 66936519, який завантажено понад його вантажопідйомність та загрожує безпеці руху.

Скаржник також зазначає на тому, що з моменту прийняття вагону до перевезення на перевізника покладається відповідальність за збереження вантажу ( ч. 2 ст. 308 ГК України). Отже, з 08-11 год. 14.05.2022р. перевізник відповідав за всі зміни, які відбувались з вантажем під час перевезення. У добу 14.05.2022р. вагон 66936519 знаходився на станції Ароматна (с. Вербки) та на станції Павлоград І (м. Павлоград). Під час знаходження на станції Павлоград І вагон з вантажем потрапив під дію зливного дощу, у період часу з 02:35 год. до 07:40 год. та з 10:45 год. до 12:20 год. Дані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи довідкою Дніпропетровського РЦГМ від 19.08.2022р. за №994-04/36-1161. За інформацією довідки, з 14.05.2022р. у зазначених населених пунктах відмічався зливовий дощ: з 02:35 год. до 07:40 год. - кількість опадів склала 15,5 мм та з 10:45 год. до 12:20 год. кількість опадів склала 4,2 мм.. Вантаж перевозився у відкритих вагонах і розміщувався насипом, тобто, на переконання Скаржника, дощові опади напряму попадали на вантаж та, як наслідок, вплинули на його якісну характеристику, оскільки вміст вологи збільшився з 9,9% до 12,8% на дату 14.05.2022р..

Скаржник стверджує, що вугілля кам`яне схильне до зміни ваги під дією вологи, природних опадів у вигляді дощу, і зафіксоване при переважуванні на транзитній станції збільшення маси вантажу, тобто зміна його стану під час перевезення, є непередбачуваною обставиною для вантажовідправника та від нього не залежить. Збільшення маси вантажу з причини потрапляння у вагон дощу зумовило необхідність в перевантажені надлишків з вагонів, про що вказано у листі вантажовідправника від 16.05.2022р. за №3/1518.

Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не врахував, що виявлене позивачем збільшення маси вугілля на 900 кг, відповідає 2,94 % від зазначеної його маси у накладній, тобто не перевищує загальний показник поверхневої води - не більше 3-5 % від загальної кількості вугілля, навіть без врахування показника капілярної вологи.

Посилаючись на правову позицію Верховного суду, Скаржник зазначає на відсутності вини вантажовідправника у збільшенні маси вантажу, з причини погодних опадів під час перевезення.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає рішення законними та обгрунтованими, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які Позивач посилався як на підставу своїх вимог.

В обгрунтування своїх заперечень Позивач зазначає на тому, що маса вантажу визначалась без участі працівників залізниці, а сам вантаж прийнято шляхом візуального огляду, залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу, а тому вантаж відправнику не повертався та не переоформлялися перевізні документи. Самий лише факт зважування вагону на справних і повірених вагах, на думку Позивача, ще не означає, що вага, зазначена відправником у накладній, є правильною, так як придатність ваг до використання ніяким чином не гарантує дотримання відповідачем самої процедури зважування та, як наслідок, внесення правильних відомостей у перевізний документ.

Позивач зазначає на тому, що п. 27 Правил видачі вантажів встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%., а п. 2.6 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.. Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку передбачає накладення на відправника п`ятикратного штрафу. Так, норма надлишку у вагоні № 66936519 становить 139,3 кг (69 650кг х 0,2%), що значно менше надлишку (2 050 кг), виявленого на попутній станції Павлоград-1. Саме тому нарахування п`ятикратного штрафу, є правомірним.

Позивач також звертає увагу на те, що інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких неможливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості. Тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, пройшов дощ, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість. Відтак, на думку Позивача, дані, викладені в інформації Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 19.08.2022р.№994-04/36-1161 є узагальненими та середньостатистичними, а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення ваги у вагоні через погодні умови.

Позивач вважає, що порівнюючи обставини справ № 904/12292/16 та № 904/4166/22 вбачається, що вони є різними. Зокрема, аналіз судових рішень по справі № 904/12292/16 свідчить про те, що під час перевізного процесу без участі представника відправника вагон декілька разів піддавався зважуванню. При цьому, показники зважувань на різних станціях були відмінними. Так, на проміжній станції Нижньодніпровськ - Вузол різниця в масі була в допустимих межах і, навпаки, з перевищенням на станції призначення Сартана. Отже, відмова в задоволенні позовних вимог по справі № 904/12292/16 була обумовлена не лише фактором опадів, а й різницею показників зважувань на станціях залізниці. При цьому, погодні умови брались судом до уваги не як беззаперечний доказ збільшення ваги у вагоні, а в контексті логічних пояснень різних показників зважувань.

Позивач також вважає, що складені ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» акт № 5 відбору та підготовки проб вугілля та протокол випробувань №21/5 містять інформацію, що не відповідає дійсності, вказані документи не можуть слугувати належними доказами по справі.

Щодо вологості вантажу при відправленні, Позивач вказує на те, що в графі 20 накладної № 47127105 самим же відповідачем зазначено про те, що «Вантаж у твердому стані», а отже його посилання на посвідчення № 995 від 14.05.2022р. як доказ приймання та перевезення вантажу у вологому стані, є суперечливим, оскільки воно не відповідає договору перевезення.

Позивач зазначає на тому, що факт наявності надлишку вантажу підтверджено самим ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», про що, зокрема, свідчить його лист за вих. № 3/1518 від 16.05.2022р..

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/4166/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023р. у справі №904/4166/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/4166/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2023р. поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023 р. у справі № 904/4166/22, на час розгляду апеляційної скарги.

7. Встановлені судом обставини справи

У травні 2022 року по накладній № 47127105 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» здійснило відправлення вагону № 66936519 (надалі -вагон) на станцію Добропілля Донецької залізниці.

По прибуттю вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт № 454502/11 від 14.05.2022 року.

Перевіркою було виявлено: в накладній № 47127105 у вагоні № 66936519 вказана маса вантажу складає 69 650 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 71 700 кг, що на 2050 кг більше, ніж вказано у накладній та на 1700 кг більше вантажопідйомності вагону.

Комерційний акт містить підписи заступника начальника станції Розпутнього В.С. , працівника станції, яка особисто здійснювала перевірку Захарової О.В. та працівника станції Колісник Н.А.

Наказом начальника станції від 17.12.2021р. № 159, з причин відсутності по штатному розкладу станції начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, на підписання комерційних актів замість вищевказаних осіб, зокрема, було уповноважено працівника залізниці Колісник Н.А.

Надлишок вантажу було вивантажено зі спірного вагону та забрано представником ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відповідно до листа № 3/1518 від 16.05.2022р. та акту загальної форми № 250 від 16.05.2022р..

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на наступне.

У травні 2022 року за залізничною накладною № 47127105 від 14.05.2022 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці відправником ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» відправлено на станцію Добропілля Донецької залізниці вантаж -вугілля кам`яне у вагоні №66936519. Вантаж перевозився навалом. Вантажоодержувачем у вказаній накладній визначено ТОВ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ». Відповідно до відомості вагонів у залізничній накладній маса вантажу у вагоні №66936519 становить 69 650 кг. Спосіб визначення маси - вагонні ваги, заводський №105,150т (п.26 залізничної накладної).

Відповідно до Посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №995 від 14.05.2022 (надалі - Посвідчення), який було відвантажено за накладною №47127105 визначено основні показники якості вугілля, зокрема визначено, що вміст вологи складає 9,9 %.

Під час проходження вагонів через станцію Павлоград І Придніпровської залізниці, на підставі ст. 52 Статуту залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній.

За наслідками перевірки станцією Павлоград І Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454502/11.

Вантажовідправник ініціював проведення дослідження якості вугілля за показником «волога», у зв`язку з тим, що в період приймання вантажу до перевезення випали рясні опади. 16.05.2022 були відібрані проби вугілля з вагона №66936519 для проведення досліджень в незалежній лабораторії ТОВ «Вуглехімічна лабораторія», що підтверджується актом відбору та підготовки проб вугілля № 5 від 16.05.2022.

За результатами проведеного дослідження було складено протокол випробувань №21/5 від 17.05.2022, відповідно до якого якісний показник «волога» становить 12,8 %, тобто збільшився на 2,9 % порівняно з показником, який було визначено перед здаванням вантажу до перевезення, що свідчить про гідрофобність вантажу, тобто його схильність до зміни ваги з урахуванням погодних умов.

Вантажовідправник звернувся до Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології із запитом №2306/20-1 від 23.06.2020 про надання інформації щодо добової кількості опадів і рівня вологості повітря по маршруту поїзда, у складі якого знаходились спірні вагони, від станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці до станції Павлоград І, на якій було здійснено зважування і виявлено невідповідність зазначеної в перевізних документах маси вантажу фактичній масі.

Відповідно до наданої на запит інформації, за даними метеостанції Павлоград Павлоградського району, найближчої до м. Павлоград і с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, 14 травня 2022 року зливовий дощ відмічався: з 02:35 год. до 07:40 год. - кількість опадів склала 15,5 мм та з 10:45 год. до 12:20 год. кількість опадів склала 4,2 мм. Всього за добу випало опадів 19,7 мм або 124 % декадної норми. 13 травня максимальна швидкість вітру з урахуванням поривів досягла 15 м/с.

Отже, опади було зафіксовано на залізничних станціях 14.05.2022, у добу, коли було здійснено прийняття вантажу до перевезення на ст. Ароматна та зважування вагону на ст. Павлоград І Придніпровської залізниці і виявлено, що маса вантажу більше маси зазначеної в документі на 2050 кг.

Тобто на дату перевезення вантажу 14.05.2022 вугілля кам`яне знаходилось під впливом дощів і шквалів, що, цілком логічно, збільшило вагу вантажів у вагоні.

При випаданні атмосферних опадів у вигляді дощу високої інтенсивності та тривалості збільшується вага поверхневого шару, зануреного вугільного палива.

Відповідач вважає, що причиною збільшення маси вантажу у вагоні 66936519 стали метеорологічні умови.

Вагон №66936519 був прийнятий до перевезення станцією відправлення -Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній маса вантажу не була визнана залізницею іншою.

Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам «Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року №442. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за №1716/22028 (далі - Інструкція), та інших нормативно-правових актів.

Тому, зважування завантаженого вагону 66936519 для встановлення маси вантажу здійснювалось співробітниками Відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах ВВЭТ-150ТД.4-ЭП.0-ДП-С, заводський номер 105.

Зазначенні вагонні ваги взяті на облік залізницею, про що свідчить виданий технічний паспорт ЗВВТ №0120 у відповідності до п.2.3 «Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року №442.

Відповідач зазначає, що ним проводилась своєчасна повірка засобів вимірювальної техніки: 150 тонних тензометричних вагонних ваг ВВЭТ-150ТД.4-ЭП.0-ДП-С, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспортах на вагонні ваги про придатність до застосування, зазначених вагонних ваг, що підтверджується копією технічного паспорту ЗВВТ.

Вантажовідправником при зважуванні вагону 66936519 з вантажем було встановлено, що маса вантажу в ньому складає 69 650 кг, що підтверджується даними протоколу зважування від 13.05.2022, який автоматично формується в обліковій програмі «АРМ вагаря» з вагопроцесору, що є складовою частиною ваг.

Відповідач вважає, що ним не могли бути внесені невірні відомості до накладної через технічну неможливість внесення інших відомостей маси вантажу, ніж була встановлена при зважуванні цього вантажу.

Комерційним актом не встановлено факту внесення неправдивих відомостей до залізничної накладної, а встановлено тільки невідповідність між масою вантажу, зазначеної у накладній та фактичною масою вантажу в натурі.

Відповідач вважає, що маса вугілля збільшилася під час перевезення внаслідок потрапляння у вагон вологи у вигляді значного дощу. Атмосферні опади спричинили зміну ваги у сторону збільшення.

Норма надлишку у вагоні № 66936519 становить 139,3 кг., що менше надлишку (2050 кг), виявленого на попутній станції Павлоград-1.

З наданого відповідачем акту № 5 відбору та підготовки проб вугілля вбачається, що 16.05.2022 представник ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» Т. Картавенкова провела відбір об`єднаної проби вугілля з 2-х залізничних вагонів (№№ 63464457, 66936519). 17.05.2022 зразки взятих проб надійшли до лабораторії ТОВ «Вуглехімічна лабораторія», де з ними проводилися випробування (протокол випробувань № 21/5).

З довідки № 3 від 16.01.2023р., підписаної заступником начальника станції Павлоград-1, вбачається, що відбору проб вугілля представником ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» з вагону № 66936519 на ст. Павлоград-1, не відбувалось. Долучений відповідачем до матеріалів справи акт № 5 відбору та підготовки проб вугілля на підпис працівникам станції, не надавався. Вказаний акт підписаний лише представником ТОВ «Вуглехімічна лабораторія».

Відповідно до пояснень, наведених у додатку 3 до вищевказаних Правил у графі 20 накладної «Найменування вантажу» вказується відправником найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (далі - ЄТСНВ) та, зокрема, відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді).

Так, в графі 20 накладної № 47127105 самим же відповідачем зазначено про те, що «Вантаж у твердому стані», а отже його посилання на посвідчення № 995 від 14.05.2022 як доказ приймання та перевезення вантажу у вологому стані, є суперечливим, оскільки воно не відповідає договору перевезення. Факт наявності надлишку вантажу підтверджено самим ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», про що, зокрема, свідчить його лист за вих. № 3/1518 від 16.05.2022р..

Позивач, керуючись ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, нарахував відповідачу штраф у розмірі п`ятикратної плати, а саме: провізна плата по накладній № 47127105 за вагон № 66936519 складає 5 087,00 грн., тому штраф становить: 5 087,00 грн. х 5 = 25 435,00 грн..

Відповідач штраф, у розмірі 25 435,00 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

За наслідками розгляду позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умов перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно із абз. 3-5 п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

За п.2.1 вказаних Правил вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

У п. 6.1 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Згідно з ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 29.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Правильність складення Позивачем комерційного акту № 454502/11 від 14.05.2022р. Відповідачем не оспорюється.

З огляду на викладене, зазначений комерційний акт № 454502/11 від 14.05.2022р. є належним й допустимим доказом порушення відповідачем порядку складення залізничної накладної № 47127105 в частині зазначення правильної маси вантажу у вагоні № 66936519.

Як вбачається зі змісту комерційного акту № № 454502/11 від 14.05.2022р., в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагону № 66936519 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 2050 кг..

Згідно з п. 2.6 Правил оформлення перевізних документів, маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Таким чином, Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку, передбачає накладення на відправника штрафу.

З огляду на викладене, норма надлишку у вагоні № 66936519 становить 139,3 кг (69 650кг х 0,2%), що значно менше надлишку (2 050 кг), виявленого при зважуванні на станції Павлоград-1.

Разом з тим, слід зазначити, що факт наявності надлишку вантажу підтверджено самим відповідачем, про що свідчить лист №3/1518 від 16.05.2022р., зі змісту якого вбачається, що відповідач повідомив позивача, що надлишки вантажу з вагону № 66936519 будуть вивантажені на території ДП «Ліски» та забрані самовивозом представником вантажовідправника.

Таким чином, за вказаних обставин, всі наслідки за неправильність відомостей, зазначених у накладних, мають бути покладені на відповідача.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з п. 6.2. роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" та ч. 4 п. 21 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917, штраф, нарахований у розмірі відповідно до ст. 118 Статуту, підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Крім того, слід зазначити, що в постанові Верховного Суду України у справі № 917/964/17 від 22.03.2018 р. зазначено, що при у розгляді справ, про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.11.2019р. у справі №914/2339/17, від 23.07.2018р. у справі №905/2314/17, від 27.03.2020р. у справі №917/500/19.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема шляхом застосування штрафних санкцій.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушені вищевказані вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу за неправильно зазначені у накладній код та адресу вантажоодержувача, у загальному розмірі 25 435 грн. 00 коп., є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо викладених відповідачем заперечень, суд погоджується з позицією позивача, що сам факт зважування вагону на справних і повірених вагах використаних відповідачем під час завантаження спірних вагонів, не є доказом правильності відображення вантажовідправником фактичної маси вантажу у залізничній накладній. В той же час правовою підставою для матеріальної відповідальності за неправильно зазначену у накладній масу вантажу є комерційні акти, правильність складення якого відповідачем не оскаржується.

Доводи Скаржника відносно того, що причиною збільшення маси вантажу у вагоні під час перевезення стали атмосферні опади, колегія суддів відхиляє, як безпідставні, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б його збереження на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього середовища згідно з законодавством.

Тип вантажу, що перевозився у спірному вагоні - вугілля кам`яне знаходиться у переліку вантажів, які дозволено перевозити у вагонах відкритого типу згідно з Правил перевезення вантажів.

Чинним законодавством не передбачений вплив погодних умов на перевезення та пов`язані з перевезенням технологічні процеси. Тобто, немає правового механізму, який би певним чином обраховував вплив тих чи інших погодних явищ на масу вантажу (відношення кількості опадів до площі вагону; фізичні властивості вантажу, які впливають на випаровування: альбедо, пористість, гігроскопічність, тощо).

Інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних (інформація наявна лише за велику частину місцевості в цілому, а не за його окремий район, вулицю тощо), з яких не можливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості.

Тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, пройшов дощ, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість.

Лист Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології викладена в листі від 19.08.2022р. №994-04/36-1161, на який посилається Скаржник, не може бути належним та допустимим доказом факту збільшення вказаної у накладній № 47127105 маси вантажу через погодні умови, оскільки в інформації зазначено лише про кількість опадів 14.05.2022р. по шляху прямування вагону, проте вона не підтверджує потрапляння води у вагон № 66936519 у кількості, що спричинило збільшення вантажу на 2050 кг.

Доводи Скаржника щодо не дослідження судом посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) №995 від 14.05.2022р. та протоколу випробувань ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» від 21/5 від 17.05.2022р. колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Також є необґрунтованим посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №904/12292/16, то така стосується інших встановлених у справах обставин, тому така правова позиція не є релевантною для даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційний судом та спростовуються вищевикладеним.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Відповідача.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023р. у справі № 904/4166/22 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023р. у справі № 904/4166/22, яка була зупинена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2023р..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус