ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/230/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця Гудзь Олени Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм ІН»

прo стягнення 464 735,05 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця Гудзь Олени Володимирівни (надалі ? позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм ІН» (надалі відповідач) прo стягнення 464 735,05 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2023 року відкрито провадження у справі № 911/230/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.03.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 27.02.2023 року від позивача надійшла заява б/н від 27.02.2023 року про закриття підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.03.2023 року підготовче засідання відкладено на 30.03.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 28.03.2023 року від позивача надійшла заява б/н від 28.03.2023 року про закриття підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 20.04.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 19.04.2023 року від позивача надійшла заява б/н від 18.04.2023 року про закриття підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі № 911/230/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 17.05.2023 року від позивача надійшла заява б/н від 17.05.2023 року про проведення засідання без участі позивача.

У судове засідання 18.05.2023 року представники позивача та відповідача не з`явилися. Розгляд справи відкладався на 08.06.2023 року.

В судове засідання 08.06.2023 року представники позивача та відповідача не з`явилися.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 08.06.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Фізичною особою-підприємцем Гудзь Оленою Володимирівною (позивач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрайм ІН» (відповідач, Орендар) 04.01.2022 року було укладено Договір №1 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем з відповідними додатками (далі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору Орендодавець зобов`язався передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - Техніка) разом із обслуговуючим персоналом, а Орендар зобов`язався прийняти Техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцю орендну плату за її використання.

Відповідно до вимог пунктів 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. Договору орендна плата становить загальну вартість наданих послуг з оренди, сплачених Орендарем Орендодавцеві протягом дії Договору на підставі актів приймання-передачі наданих послуг.

Орендна плата, що підлягає оплаті, визначається в акті приймання-передачі наданих послуг, що підписується Сторонами протягом 5 робочих днів після кожного місяця оренди Техніки. Після закінчення надання послуг Орендодавець протягом 5 робочих днів готує та передає на погодження Орендарю два примірники акту приймання-передачі. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів розглянути та підписати вказаний акт або надати письмові мотивовані заперечення. Після підписання актів Орендар протягом 2 робочих днів передає один примірник підписаного акту Орендодавцеві. У випадку якщо протягом зазначеного строку Орендодавець не отримає підписаний Орендарем примірник акта або обґрунтованої відмови, акт вважається підписаним, а послуги такими, що надані належним чином без будь-яких зауважень Орендаря та підлягають оплаті в повному об`ємі.

Виплата орендної плати проводиться протягом 10 банківських днів з дати підписання Сторонами акта приймання-передачі наданих послуг. Орендар має право достроково сплатити орендну плату на користь Орендодавця. Орендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендодавцем рахунку.

Розрахунок за цим Договором здійснюється в національній грошовій одиниці України (гривня) через установу банку згідно з правилами, передбаченими чинним в Україні законодавством для безготівкових розрахунків.

На виконання умов Договору 05.01.2022 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду обумовлену в додатку №1 до Договору техніку, про що було складено відповідний акт.

01.02.2022 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду обумовлену в додатку №2 до Договору техніку, про що було складено відповідний акт.

23.02.2022 року відповідач повернув позивачу з оренди обмовлену в додатках №№ 1 та 2 до Договору техніку, про що було складено відповідний акт.

Вказані обставини в сукупності свідчать про виконання умов Договору позивачем.

31.01.2022 року між сторонами було підписано акт надання послуг №3, яким підтверджено виконання Орендодавцем робіт на суму 63 000 грн., а Орендарем відповідно їх прийняття.

23.02.2022 року між сторонами було підписано акт надання послуг №4, яким підтверджено виконання Орендодавцем робіт на суму 444 184,15 грн., а Орендарем відповідно їх прийняття.

Однак, в порушення умов Договору відповідачем лише 12.08.2022 року перераховано позивачеві кошти в сумі 155 000 грн. Решта 352 184,15 грн. станом на день подання цього позову не сплачені.

04.11.2022 року позивачем на адресу відповідача була направлена письмова претензія №1 від 03.11.2022 року, яка отримана відповідачем 22.11.2022 року. Відповідь на вказану претензію відповідачем надана не була, обумовлена в претензії сума коштів не сплачена.

Таким чином, за відповідачем утворилась прострочена заборгованість в сумі 352 184,15 грн., яку позивач просить стягнути в позові.

Також у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів крім основної суми боргу, позивач просить стягнути з відповідача 101 396,84 грн. інфляційних втрат та 11 154,06 грн. 3% річних від простроченої суми за період фактичного прострочення.

В ході розгляду спору відповідач в судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини найму регулюються відповідними статтями Цивільного кодексу України, зокрема статтею 759 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частин 1-2, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений в ході розгляду спору факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача 352 184,15 грн. основного боргу, 101 396,84 грн. інфляційних та 11 154,06 грн. 3% річних правомірні і обґрунтовані, доданий до позову розрахунок є арифметично вірним і відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 352 184,15 грн. основного боргу, 101 396,84 грн. інфляційних та 11 154,06 грн. 3% річних доведені, обґрунтовані, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гудзь Олени Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм ІН» прo стягнення 464 735,05 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм ІН» (Київська область Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Бишівська, 5, індекс 08147, Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43923457) на користь Фізичної особи-підприємця Гудзь Олени Володимирівни ( АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 352 184,15 грн. основного боргу, 101 396,84 грн. інфляційних, 11 154,06 грн. 3% річних та 6 971,03 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 23.06.2023 року