ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.06.2023р. Справа №905/167/23

Господарський суд Донецької області, у складі судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання (помічника судді, за дорученням) Марченко А.Є., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи №905/167/23

за позовом: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації, м.Костянтинівка Донецької області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання», м.Костянтинівка Донецької області,

про стягнення заборгованості в розмірі 735 647,74грн, -

Представники сторін:

від позивача: Шипенко М.С. (в режимі відеоконференції) адвокат, на підставі ордеру;

від відповідача: Корсун Р.А. (в режимі відеоконференції) самопредставництво, на підставі трудового договору.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації, звернувся до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» про стягнення заборгованості в розмірі 735 647,74грн, з яких: 560 237,15грн основний борг, 104 432,52грн пеня, 10 262,51грн - 3% річних, 60 715,56грн інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору розподілу природного газу №10Р від 01.01.2017 в частині оплати вартості наданих послуг в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 560 237,15грн, що також стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 28.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/167/23; визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.03.2023 року о 12:00 год.

22.03.2023 від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, у зв`язку з їх необґрунтованістю, посилаючись на те, що з 01.03.2022 припинено надання послуг позивачем шляхом відключення відповідачу газопостачання та опломбування приладів обліку та відповідач не звертався до позивача із заявою про відновлення газопостачання,надані за спірний період акти приймання-передачі й акт звірки №5 взаємних розрахунків не підписані відповідачем та надіслані в той час коли він вже не здійснював свою господарську діяльність, а трудові договори працівників були призупинені через повномасштабне російське вторгнення в Україну, що унеможливило надати заперечення до актів.

24.03.2023 від позивача на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами, викладеними у відзиві та зазначає, що: доступ споживача до ГРС перш за все, юридична можливість користування ГРС навіть при умові тимчасового припинення постачання, при цьому, можливість користування передбачає діяльність позивача по підтриманню ГРС в належному стані, яка підлягає оплаті; обов`язок зі сплати вартості послуг розподілу природного газу виникає та триває у споживача допоки договір розподілу природного газу не буде розірвано між сторонами з вилученням об`єкту споживача та фізичного відключення споживача від газорозподільної мережі; обов`язок оплати наданих послуг виникає у відповідача незалежно від наявності підписаних актів, оскільки такий обов`язок виник в силу існування відповідних правовідносин та факту підписання заяви-приєднання; відповідач не надав доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором розподілу природного газу, укладеного між сторонами.

24.04.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь позивача, в яких він зазначає, що його було саме відключено від газопостачання, а не припинено газопостачання за яке здійснюється нарахування оплати за розподіл; з березня 2022 року відповідач не є споживачем ані послуг газопостачання ані послуг розподілу природного газу оскільки через припинення виробництва за його заявою номінації не заводяться; підставою оплати є надання послуги, а не наявність укладеного сторонами договору, крім того відповідач фізично відключений від системи через наявний видимий розрив.

Ухвалою суду від 23.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи №905/167/23 по суті на 15.06.2023 року о 12:00 год.

02.06.2023 від позивача на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що враховуючи наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за попередній газовий рік, наявність замовленої потужності на 2022 рік -, наявність уточненої заявки на річну замовлену потужність у 2023 році, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем заява про остаточне припинення користування природним газом не подавалась, у відповідача існує обов`язок сплачувати послуги з розподілу природного газу; акт про припинення (обмеження) газопостачання від 01.03.2022 р. не містить відомостей про демонтаж лічильника; демонтаж лічильника, та створення «розриву» труби на території відповідача не є механічним від`єднанням від газорозподільної мережі позивача.

Представники позивача та відповідача в судове засідання з`явилися, брали участь у засіданні в режимі відеоконференції, підтримали позиції за позовом та відзивом відповідно. Позивач наполягав на задоволені позовних вимог, відповідач, відповідно, заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволені.

Заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017 між Костянтинівським управлінням з газопостачання та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» (оператор ГРМ, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» (споживач, відповідач) укладено договір розподілу природного газу №10Р шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №10Р, яка є додатком №1 до договору.

Відповідно до п.1.1 договору, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) с публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку №1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/ або сплата рахунку Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору). Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (п.2.2 договору).

Згідно з п.3.1 договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником.

Пунктом 3.2 передбачено, що за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до п.п.5.1, п.5.2 договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1 договору). Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.6.3 договору). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ (п.6.4 договору). Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.6 договору).

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.п.9.1, 9.3 договору, Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі подання Споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання. Якщо за ініціативою Споживача необхідно припинити газопостачання на об`єкт Споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, Споживач не пізніше ніж за сім робочих днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання, а Оператор ГРМ в узгоджену зі Споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання Споживачеві.

Цей Договір укладається на невизначений строк (п.12.1 договору). Якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін (п.12.2 договору).

Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу №10Р підписана генеральним директором ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» містить дані щодо персонального EIC-коду Споживача, назви та опису об`єктів, їх адреси, величини приєднаної потужності об`єкта, параметрів та перелік вузлів обліку, договірні обсяги розподілу природного газу замовника ГРМ на 2017 рік та розрахунок втрат і витрат природного газу в мережі.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2746 від 22.12.2021 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Донецькоблгаз» установлено Приватному акціонерному товариству з газопостачання та газифікації «Донецькоблгаз» тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,18 грн за 1 м 3 на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідно до акту приймання-передачі послуги розподілу природного газу від 01.10.2021 Оператор ГРМ надало замовнику послугу розподілу природного газу в обсязі 87 800,00куб.м., крім того нормовані витрати при транспортуванні 58,00куб.м., при цьому замовлений обсяг послуги складає 95 465,86куб.м. Акт також містить інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік, який складає 1 207 548,95куб.м., величину річної потужності на поточний календарний рік - 1 145 590,36куб.м., величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році 90 465,86куб.м; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році (за замовчуванням) 100 629,08грн.

Позивачем нараховано відповідачу плату за надані ним послуги з розподілу природного газу на загальну суму 427 472,31грн за періоди березень-травень 2022, в підтвердження чого ним долучено до матеріалів справи акти та рахунки, а саме: акт №218/3 від 31.03.2022 на суму 142 490,77грн та рахунок №218/10 від 14.02.2022 на вказану суму; акт №218/4 від 30.04.2022 на суму 142 490,77грн та рахунок №218/4-П від 24.03.2022 на вказану суму; акт №218/5 від 31.05.2022 на суму 142 490,77грн та рахунок №218/5 від 25.04.2022 на вказану суму. Вказані акти та рахунки направлені на електронну адресу відповідача 06.07.2022.

До матеріалів справи позивачем надано листи Краматорського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи»: №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022, в якому повідомлено, що станом на 23.05.2022 газопостачання споживачів від ГРС Краматорського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи» розташованих у Донецькій та Луганській областях неможливе, внаслідок численних пошкоджень магістральних проводів, спричинених військовою агресією рф; №7106ВИХ-22-374 від 10.10.2022 в якому повідомлено , що станом на 10.10.2022 працівниками ТОВ «Оператор ГТС України» виконано ремонтно-відновлювальні роботи на магістральному газопроводі «Щебелинка-Слов`янськ». Протягом 11-12.10.2022 Краматорське ЛВУМГ готове виконати подачу природного газу до розподільчих мереж АТ «Донецькоблгаз» від ГРС м.Краматорськ з вихідним тиском не менш ніж 1,5 кгс/см2, в цей період також буде виконано сумісну перевірку приладів обліку газу.

Костянтинівське УТГ ПАТ «Донецькоблгаз» звернулось до ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з вимогою-рахунком про сплату заборгованості №06/653 від 31.10.2022, в якій просило сплатити протягом п`яти днів з дати отримання вимоги-рахунку сплатити вартість послуги розподілу природного газу в сумі 417 672,28грн. Вказана вимога-рахунок разом з рахунками за березня по травень 2022 року направлені на електронну адресу відповідача 31.10.2022.

Позивач звернувся до ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з претензією про сплату заборгованості №03/759 від 01.12.2022, в якій пропонувало протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати на його користь вартість послуги розподілу природного газу з березня по травень 2022 в сумі 417 672,28грн, а також 3% річних в сумі 6 967,00грн та інфляційні нарахування в сумі 33 800,83грн. Вказана претензію направлена на електронну адресу відповідача 06.12.2022.

Листом №06/1647 від 03.10.2022 Костянтинівське УТГ ПАТ «Донецькоблгаз» звернулось до ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання», в якому повідомило про фактичний обсяг споживання природного всі об`єктами відповідача за попередній газовий рік за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 в обсязі 326503,90куб.м. та зазначило, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням буде визначений як розмір замовленої потужності на наступний (2023) календарний рік.

У відповідь ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» звернувся до оператора ГРМ із заявою на уточнення величини річної замовленої потужності сумарно по всіх об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту на розрахунковий 2023 рік від 19.10.2022, в якій просило уточнити величину річної замовленої потужності на 2023 рік на рівні 628,00куб.м.

Костянтинівське УТГ ПАТ «Донецькоблгаз» листом №06/1836 від 20.12.2022 повідомило керівників бюджетних установ, промислових підприємств, релігійних організацій та фізичних осіб-підприємців про поновлення здійснення нарахувань за послугу розподілу природного газу з грудня 2022 року. Вказаний лист 21.12.2022 направлено на електронну адресу відповідача.

Позивачем нараховано відповідачу плату за надані ним послуги з розподілу природного газу на суму 142 490,77грн за грудень 2022 (акт 218/6 від 31.12.2022 на суму 142 490,77грн та рахунок №218/9 від 21.12.2022 на вказану суму). Відповідно до акту №218/1 від 31.01.2023 та рахунку №218/1 від 26.01.2023 сума послуги розподілу за січень 2023 склала 74,10грн., що разом складає 142 564,87грн

Позивач звернувся до ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з вимогою-рахунком про сплату №03/43 від 12.01.2023, в якій просило протягом п`яти днів з дня її отримання сплатити вартість послуг розподілу природного газу з березня 2022 по травень 2022, грудень 2022 та січень 2023 в сумі 560 237,15грн. Вказана вимога разом з рахунками направлена на юридичну адресу відповідача 16.01.2023. Також позивач направив відповідачу вимогу-рахунок про сплату №03/125 від 07.02.2023, в якій просило протягом трьох днів з дня її отримання сплатити вартість послуг розподілу природного газу з березня 2022 по травень 2022, грудень 2022 та січень 2023 в сумі 560 237,15грн, а також 3% річних в сумі 9479,75грн за період з 11.04.2022 по 03.02.2023, інфляційні втрати в сумі 67 676,86грн за період з квітня 2022 по січень 2023 та суму пені в розмірі 99 544,28грн. Зазначена вимога разом з рахунками про сплату заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат, пені, актів приймання-передачі послуги та актом звірки направлені на юридичну адресу відповідача 08.02.2023.

Відповіді на вказану вимогу позивачем не отримано, та відповідно сума заборгованості не сплачена.

Невиконання відповідачем умов договору розподілу природного газу №10Р від 01.01.2017 в частині оплати вартості наданих послуг в повному обсязі стало підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно з п.4 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - КГРС) договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 01.01.2017 укладено договір розподілу природного газу №10Р шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до його умов, враховуючи відсутність доказів в підтвердження розірвання та припинення вказаний договір станом на теперішній час є чинним, що не заперечується сторонами.

Пунктом 1 Розділу 6 КГРС передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання (п.7 Розділу 6 КГРС).

Умовами спірного договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1 договору)

Як вбачається з наданих документів позивачем нараховано відповідачу вартість послуги розподілу природного газу за період березень травень 2022, грудень 2022, січень 2023 в загальні сумі 560 237,15грн, шо підтверджується наданими актами та рахунками, підписаними збоку позивача. Вказані документи направлені відповідачу на його електронну адресу.

Відповідач зазначає, що надані за спірний період акти приймання-передачі й акт звірки №5 взаємних розрахунків не підписані відповідачем та надіслані в той час коли він вже не здійснював свою господарську діяльність, а трудові договори працівників були призупинені через повномасштабне російське вторгнення в Україну, що унеможливило надати заперечення до актів, у зв`язку з чим вказані документи не є належними доказами.

Умовами договору передбачено, що надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 10 розділу гл.6 розділу VI КГРС передбачено, що оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що спірні акти направлені оператором ГРМ на електронну адресу відповідача зазначену в договорі, а саме за березень-травень 2022 06.07.2022, за грудень 2022 21.12.2022, крім того позивач неодноразово звертався з вимогами-рахунками про сплату, з долученими до них актами шляхом їх направлення на юридичну адресу відповідача, зокрема 16.01.2023 та 08.02.2023, у зв`язку з чим суд вважає, що порядок направлення актів відповідає вимогам викладеним у п.10 гл.6 розділу VI КГРС.

Неналежність, на яку посилається відповідач зводиться фактично до неможливості надання ним заперечень на акти, у зв`язку з обставинами, які виникли в діяльності заводу через повномасштабне вторгнення, однак ним не заперечується їх отримання, у зв`язку з чим підстави вважати надані акти неналежними відсутні.

Відповідач у поданому відзиві зазначає, що з 01.03.2022 припинено надання послуг позивачем через відключення відповідачу газопостачання за його заявою та опломбовано прилади обліку.Станом на теперішній час він не звертався до позивача із заявою про відновлення газопостачання, у зв`язку з чим послуга розподілу природного газу не надається та відсутні підстави для виставлення рахунків.

Позивач в свою чергу зазначає, що припинення газопостачання не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, оскільки послуга розподілу передбачає також цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи, діяльність позивача по підтриманню ГРС в належному стані, що підлягає оплаті. Вказане позивач обґрунтовує нормами КГРС та правовими позиціями Верховного суду.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» №58 від 25.02.2022 «Про зупинення заводу на тривалий час» зупинено завод з 01.03.2022 на тривалий час з консервуванням всього обладнання і матеріальних цінностей і забезпечення їх збереження.

ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» звернувся до позивача з листом №80 від 28.02.2022, в якому просив, у зв`язку з припиненням споживання газу підприємством направити уповноваженого представника 01.03.2022 для опломбування комерційного вузла обліку.

Відповідно до акту про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за наявності) від 01.03.2023 Костянтинівським УТГ відключено споживача від газопостачання за його листом.

В підтвердження відсутності замовлених номінацій на постачання газу відповідачем також долучено лист ТОВ «ВКФ «Теплобуд» №09/03 від 09.03.2023, в якому зазначено про блокування EIC-коду споживача в інформаційні платформі Оператора ГТС та те, що номінації на нього не заводяться.

Відповідно до п.35 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

За умовами договору, укладеного між сторонами, послуга з розподілу природного газу послуга оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта та розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Виходячи із зазначених положень як забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи так і розподіл належного споживачу природного газу здійснюється з однією метою фізичною доставкою природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою відповідача газопостачання припинено, заяв про його відновлення подано не було, відсутність газопостачання за спірний період не заперечується позивачем, у зв`язку з чим розподіл природного газу до межі належності об`єкта споживача не здійснювався.

Позивач наголошує на тому, що незалежно від припинення газопостачання послуга розподілу підлягає оплаті з огляду на забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, посилаючись на п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ за змістом яких, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків припинення або обмеження розподілу природного газу за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, розірвання договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Як було зазначено забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи здійснюється саме з метою фізичної доставки газу, постачання якого припинено, що свідчить про відсутність необхідності в отриманні зазначеної частини послуги в умовах відсутності переміщення та доставки природного газу.

Вартість послуги розподілу нараховується виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та відповідно включає в себе як вартість забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта так і розподіл належного Споживачу природного газу, при цьому нарахування вартості за надання послуги розподілу природного газу включаючи забезпечення цілодобового доступу за відсутності самого розподілу за однією ціною не можна вважати співрозмірною справедливою ціною особливо в умовах воєнного стану. Оскільки основна мета послуги розподілу є саме фізична доставка природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача розрахунок вказаної послуги без врахування обставин припинення газопостачання, наслідком якого є його розподіл та доставка до об`єкта споживача, зупинення господарської діяльності відповідача, фактичне відключення від мереж позивача, викликане такими об`єктивними обставинами як війна не відповідає засадами цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності.

Статтею 3 ЦК України, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом цих категорій як суті права загалом. Через призму природних принципів справедливості, добросовісності і розумності має оцінюватися і тлумачитися все позитивне і природне право і наслідки його застосування.

Закріплений законодавцем принцип справедливості, добросовісності і розумності має визнаватися не сукупністю трьох принципів, а єдиним принципом, який проявляється в єдності взаємопов`язаних трьох складових, що є традиційним для європейського приватного права.

Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

Під добросовісністю слід розуміти суб`єктивні уявлення конкретної особи про добросовісність її дій та об`єктивну відповідність цих дій стандартам поведінки у відповідній сфері діяльності.

Отже за своїм змістом добросовісність має одну із функцій, за якою правило, обов`язкове для сторін не застосовується настільки, наскільки за даних обставин це буде неприйнятним відповідно до критерію розумності та справедливості.

Отже, добросовісність може за даних обставин анулювати чи виключити застосування правил, встановлених сторонами.

В цьому зв`язку всі правила, які створюються сторонами чи законом підпадають під контроль судів, для того, щоб вирішити чи не призведе їх застосування в конкретній справі до несправедливих результатів. Суди приймають рішення "contra legem" (тобто, всупереч формальному, державному закону), якщо дотримання норм закону призведе до явно несправедливого щодо сторін договору результату.

Таким чином, "концепція добросовісності може використовуватися в будь-якій ситуації, щоб виправити несправедливість, яка б мала місце, якщо б застосовувалися традиційні правила".

Верховний суд неодноразово при розгляді спорів, які виникли з різного характеру та виду правовідносин наголошував на тому, що принципи цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Такі засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії (постанова Верховного суду від 07.03.2023 у справі №913/864/21 (п.7.40); постанова Верховного суду від 02.03.2023 у справі №909/595/21 (п.7.41); постанова Верховного суду від 28.09.2022 у справі №904/3614/20 (п.6.30); постанова Верховного суду від 31.08.2022 у справі №910/6870/21 (п.5.2).

Виходячи із зазначеного, аналізуючи умови договору, закону, чи підзаконного нормативно-правового акту, суд має при застосуванні відповідної норми, враховуючи обставини конкретної справи в контексті вказаних принципів надати оцінку спірним правовідносинам з огляду на справедливість наслідків для сторін.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд не може залишити поза увагою, що 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, місто Костянтинівка, де здійснював свою діяльність відповідач, віднесено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 починаючи з 27 квітня 2022 року. Також, згідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 визначено з 24.02.2022 по 31.12.2022 територією можливих бойових дій, що підтверджується переліком.

З наданих матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу ТОВ «КЗМО» №58 від 25.02.2022 зупинено завод з 01.03.2022 на тривалий час з консервуванням всього обладнання, припинено газопостастачання, що підтверджується актом про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за наявності) від 01.03.2023, та подано до ДПС заяву про неможливість виконання платником податків обов`язків, тобто виходячи із зазначеного відповідачем зупинено господарську діяльність.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи фото частини демонтованої труби з лічильником, що свідчить про розрив. Позивачем зазначено, що вказаний розрив не є механічним від`єднанням від газорозподільної мережі позивача, проте не зазначено, чи може забезпечуватись доступ до газорозподільної системи за відсутності демонтованої частини труби, що ставить під сумнів можливість такого доступу.

Загальновідомим є той факт, що територія Донецької області з початку воєнної агресії та по теперішній час залишається територією особливо небезпечною та територією, яка зазнає значних руйнувань та наслідків незаконного вторгнення. Суд також чітко розуміє стан суспільства в перші місяці озброєної агресії, коли виконання трудових, договірних обов`язків відійшло на інший план. Головним стало збереження життя, евакуація та допомога в здійсненні відсічі агресора. Проте, суд не може не констатувати, що відповідач в таких умовах зробив все залежне від нього для забезпечення безпеки у тому числі недопущення відтоку газу.

Надані документи та пояснення сторін, підтверджують відсутність газопостачання та відключення відповідача від газопостачальної системи, що в свою чергу виключає можливість надання послуги розподілу в частині безпосередньо переміщення належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача. При цьому відповідно до вимог кодексу газорозподільних систем, споживач зобов`язаний здійснити повну оплату послуг розподілу, отримуючи тільки послугу з забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи необхідність в якій відпала за відсутності підключення до системи та переміщення природного газу завдяки такому доступу, що в свою чергу в умовах воєнного стану, який призвів до зупинення виробничої діяльності підприємством, не відповідає критеріям розумності, справедливості та добросовісності.

Приймаючи до уваги особливий статус Позивача як суб`єкта ринку природного газу, наділеного повноваженнями, які дають йому можливість бути обізнаним про фактичне споживання своїх послуг, про факти та обсяги санкціонованого або несанкціонованого споживання природного газу, а також обізнаність з фактом відключення відповідача від системи, суд не може погодитися із тим, що в умовах активної фази війни та, по суті, пасивної поведінки позивача за договором розподілу природного газу, прийняте на користь позивача рішення буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності.

До того, ж в матеріалах справи наявний лист Краматорського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи», в якому зазначено, що станом на 23.05.2022 газопостачання споживачів від ГРС Краматорського ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи» розташованих у Донецькій та Луганській областях неможливе, внаслідок численних пошкоджень магістральних проводів, спричинених військовою агресією рф. При цьому, вказаних лист не містить інформації щодо дати початку неможливості такого газопостачання з вказаних підстав, що ставить під сумнів можливість забезпечення позивачем цілодобового доступу до газорозподільної системи за період березень-травень 2022 та, як наслідок, правомірність нарахування послуги розподілу відповідачу за вказаний період.

В цьому зв`язку суд зауважує, що у відповідності до ст. 16 Ц України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно із ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускати зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

У відповідності до рішення Конституційного Суду № 2-р(II)/2021 від 28.04.2021, оцінюючи частину третю статті 13 та частину третю статті 16 Кодексу на відповідність приписам частини другої статті 58 Основного Закону України, Суд констатував , що ці приписи Кодексу не визначають дій особи як правопорушення за цивільним правом або як іншу умову для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності. Оспорювані приписи Кодексу встановлюють для учасників цивільних відносин заборону порушувати межі здійснення цивільних прав, а також дають суду можливість відмовити в захисті цивільного права в разі порушення особою вимог частин другої - п`ятої статті 13 Кодексу. Тобто ці приписи Кодексу містять вказівку на юридичні наслідки дій особи, що їх не може бути кваліфіковано як умови, підстави або міри цивільно-правової відповідальності.

У свою чергу моральні засади суспільства у цивільному праві віддзеркалюють ту систему усталених поглядів, яка склалася у свідомості людей на основі їхніх уявлень про добро, людяність, гідність, совість, справедливість.

Керуючись цими фундаментальними нормами - принципами, суд не може погодилися з тим, що в умовах воєнних дій в зоні знаходження відповідача, повної обізнаності позивача з фактом невикористання відповідачем природного газу та з фактом відключення його від мереж газорозподілу, та, як наслідок, не споживання послуг позивача, є справедливим задоволення вимог останнього лише на підставі підзаконних норм, які фактично заформалізовані та мають сенс для договірної дисципліни сторін у мирний час.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення плати за послуги розподілу природного газу задоволенню не підлягає.

Виходячи з викладеного, заявлені вимоги щодо стягнення пені в сумі 104 432,52грн, 3% річних в сумі 10 262,51грн, та інфляційних втрат в сумі 60 715,56грн теж не підлягають задоволенню, у зв`язку з відмовою у стягненні суми на яку здійснено нарахування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» про стягнення заборгованості в розмірі 735 647,74грн відмовити.

У відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 13, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» про стягнення заборгованості в розмірі 735 647,74грн - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Рішення прийнято, складено та підписано (вступна та резолютивна частина) у нарадчій кімнаті. Повний текст рішення складений та підписаний 23.06.2023.

Суддя П.В. Демідова

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua)