ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р. Справа№ 910/6265/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від скаржника: не з`явились;

від заявника: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» в особі «Представництва «Азвірт ММС»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2023

у справі №910/6265/23 (суддя Мандриченко О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп»

про вжиття заходів забезпечення позову до його подання,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Азвірт», що є юридичною особою згідно законодавства Республіки Азербайджан у межах ціни позову в сумі 46 314 525,66 грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову;

- накласти арешт на грошові кошти, що належать «Представництва «Азвірт MMC», яке діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт», у межах ціни позову в сумі 46 314 525,66 грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову заявник вказує, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азвірт» було укладено договір субпідряду №01/06-21-CП від 01.06.2021, предметом якого є надання послуг (ДК 021:2015:45230000-8: Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь): Поточний середній ремонт автомобільної дороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка (через м. Вінницю) на дільниці км 584+222 - км 704-400 (окремими ділянками (ділянка км 597+330 - км 630+790). Договір субпідряду укладений в межах договору підряду №239/20 від 23.10.2020, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Азвірт» та Службою автомобільних доріг у Кіровоградській.

Як вказує заявник, ним було належним чином виконано свої зобов`язання за договором субпідряду, що підтверджується підписаними сторонами договору субпідряду актами виконаних будівельних робіт форми МКБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми МКБ-3 на загальну суму 61 867 599,17 грн без жодних зауважень, однак Товариством з обмеженою відповідальністю «Азвірт» виконано грошові зобов`язання лише частково, а саме у розмірі 31 895 863,90 грн.

Заявник звертає увагу суду, що кошти в сумі 58 297 450,27 грн та 2 298 713,63 грн перераховувалися Службою автомобільних доріг у Кіровоградській області на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» саме за виконані заявником роботи згідно акту виконаних будівельних робіт форми КБ-26 від 22 грудня 2021 року на загальну суму 58 297 450,27 грн та акту виконаних будівельних робіт форми МКБ-26 від 22 грудня 2021 року на загальну суму 2 298 713,63 грн, отже, на думку заявника, ці кошти мають цільове призначення та мали бути спрямовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Азвірт» на виконання своїх грошових зобов`язань перед заявником, однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азвірт» не виконало свої зобов`язання за договором субпідряду в повному обсязі, на вимоги заявника щодо оплати заборгованості жодним чином не реагує.

Крім того заявник вказує, що згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо ТОВ «Азвірт» в особі «Представництво «Азвірт ММС», за останнім не зареєстроване нерухоме майно (окрім земельних ділянок, які перебувають в оренді останнього), за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги позивача у цій справі, таким чином, у ТОВ «Азвірт» в особі «Представництво «Азвірт ММС» відсутнє будь-яке нерухоме майно, за рахунок якого в майбутньому можливо буде виконати рішення суду у випадку задоволення позову та задовольнити грошові вимоги позивача.

Також заявник звертає увагу на те, що протягом 2022-2023 років ТОВ «Азвірт» в особі «Представництво «Азвірт ММС» виступало відповідачем у низці судових процесів про стягнення грошових коштів, зокрема, наразі Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/12960/22 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» в особі «Представництво «Азвірт ММС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольшаницький каменедробильний завод» про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 29 449 795,35 грн, що може свідчити про наявність у останнього заборгованості перед іншими контрагентами, що також може вплинути на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Заявник також зазначає, що розмір статутного капіталу ТОВ «Азвірт» значно менший за розмір майнових вимог позивача і складає 128 733, 20 АЗН, що станом на 20.04.2023 за офіційним курсом НБУ (1 AZN = 21.55 UAH) становить 2 774 200,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 у справі № 910/6265/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» про забезпечення позову задоволено. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва забезпечено позов про стягнення 46 314 525, 66 грн, що буде пред`явлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт», яке здійснює господарську діяльність в Україні через «Представництво «Азвірт ММС» шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Азвірт», що є юридичною особою згідно законодавства Республіки Азербайджан у межах ціни позову в сумі 46 314 525,66 грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову;

- накладення арешту на грошові кошти, що належать «Представництву «Азвірт MMC», яке діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт», у межах ціни позову в сумі 46 314 525,66 грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азвірт» в особі «Представництва «Азвірт ММС» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 та відмовити з задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/6265/23.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» не доведено належними доказами, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову можуть перешкодити або утруднити виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Сулім В.В., суддів Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» в особі «Представництва «Азвірт ММС» та призначено до розгляду на 21.06.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/2176/23 від 19.06.2023, у зв`язку із перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/6265/23.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сулім В.В., судді Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» в особі «Представництва «Азвірт ММС» по справі № 910/6265/23 прийнять до розгляду вищезазначеною колегією суддів.

Представники сторін у судове засідання 21.06.2023 не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Суд зазначає, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Європейським судом з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Водночас частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом майбутнього позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» буде вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 46 314 525, 66 грн.

Оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС групп» про стягнення 46 314 525, 66 грн у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вжиті заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Суд зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не зазначає про наявність у нього на відкритих рахунках в банківських та інших фінансово-кредитних установах достатньої кількості грошових коштів, що свідчитиме про можливість реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що 24.12.2021 кошти в сумі 58 297 450, 27 грн та 2 298 713,63 грн перераховувалися Службою автомобільних доріг у Кіровоградській області на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» саме за виконані заявником роботи згідно акту виконаних будівельних робіт форми КБ-26 від 22 грудня 2021 року на загальну суму 58 297 450,27 грн та акту виконаних будівельних робіт форми МКБ-26 від 22 грудня 2021 року на загальну суму 2 298 713,63 грн, про що заявником надано відповідні докази. Водночас, так і не перераховані на рахунок заявника з 24.12.2021.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що заявник не надав суду жодного доказу того, що дійсно існує суттєвий ризик невиконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах суми позовних вимог.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Враховуючи, що жодними доводами скаржника не спростовано викладені в оскаржуваній ухвалі висновки про наявність підстав для забезпечення позову, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Азвірт» в особі «Представництва «Азвірт ММС» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 року у справі № 910/6265/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/6265/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко