ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"20" червня 2023 р. справа №924/106/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом, м.Нетішин Хмельницької області
про стягнення 3 307 767,57 грн., з яких 3 265 080,00 грн. основного боргу, 42 446,04 грн. інфляційних витрат, 241,53 грн. 0,3% річних
без участі представників сторін
встановив: рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава було частково задоволено в сумі 3 265 080,00 грн. основного боргу та 241,53 грн. 0,3% річних; в решті 42 446,04 грн. інфляційних витрат суд відмовив за безпідставністю.
У позовній заяві ТОВ „САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава вказав, що він має намір після 5-ти днів після ухвалення рішення суду, подати докази на підтвердження судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу.
08.06.2023р. за вх.№05-06/1930/23 (згідно штампа канцелярії суду) до суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000,00 грн.
Враховується, що у разі, якщо не вирішено питання про судові витрати, суд, за ст. 244 ГПК України, ухвалює додаткове рішення. За ч. 4 ст. 244 ГПК України виклик сторін в судове засідання для прийняття додаткового рішення не є обов`язковим та здійснюється лише в разі відповідної необхідності. Враховуючи вказане, а також достатність матеріалів для розгляду заяви, остання розглядається судом без виклику сторін.
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому, за ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А згідно п. 1 ч. 3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Як зазначено вище, у позовній заяві позивач вказав, що окрім сплаченого судового збору, він також очікує понести витрати на професійну правничу допомогу. Щодо відшкодування таких витрат, представник позивача зробив відповідну заяву в судовому засіданні до закінчення судових дебатів та заявив про те, що додаткові докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як то передбачено ч. 8 ст. 129 ГПКУ.
Аналізуючи частину 8 статті 129 ГПК України суд зазначає, що подання позивачем вищевказаної заяви є передумовою реалізації ним свого права на відшкодування зазначених витрат.
Так, згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу), покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.
Судом враховується, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду (штамп канцелярії) 08.06.2023р., натомість судове рішення у даній справі ухвалено 23.05.2023р. (вступна та резолютивна частини рішення).
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Враховуючи зазначене, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з доказами їх понесення подана позивачем у строки та в порядку, передбаченому діючим процесуальним законодавством.
При цьому, суд враховує правила ч. 2 ст. 126 ГПК України, якою встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Як слідує із матеріалів справи та поданої заяви позивача про відшкодування адвокатських витрат, останні містять наступні докази, зокрема: договір про надання правової допомоги №230112 від 12.01.2023 року, Додаткову угоду №1 від 12.01.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2023 року та рахунок на оплату послуг по договору № 230524 від 24.05.2023 року.
Так, згідно п. 1.1. Договору про надання правової допомоги № 230112 від 12.01.2023 КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТСЬКЕ БЮРО приймає на себе зобов`язання відповідно до умов даного Договору надати КЛІЄНТУ юридичні послуги, що полягають у надані правової допомоги по взаємовідносинам КЛІЄНТА з ДП „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом та всіма її відокремленими підрозділами, зокрема, але не виключно ВП «Хмельницька атомна електрична станція». Зміст, умови, вартість послуг АДВОКАТСЬКЕ БЮРО та строки виконання покладених КЛІЄНТОМ на АДВОКАТСЬКЕ БЮРО завдань зазначаються сторонами у додаткових угодах до даного Договору.
представництво інтересів клієнта в господарському суді першої інстанції та інша професійна правова допомога, пов`язана зі справою (включаючи підготовку, збір доказів тощо): вивчення матеріалів справи, розробка та обговорення стратегії по справі, аналіз та збір доказової бази, підготовка та подача до суду позовної заяви, завірення усіх без виключення та обмежень документів та доказів, що подаються до суду тощо, надання рекомендацій щодо збору доказової бази, підготовка, підписання та подача до суду клопотань/пояснень/заяв/заяв по суті спору, участь в судових засіданнях, отримання рішення суду, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів клієнта;
Згідно пп. 2.1. п. 2. Додаткової угоди № 1 від 12.01.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 230112 від 12.01.2023 року вартість послуг, що надаються АДВОКАТСЬКИМ БЮРО встановлюється в наступному розмірі: 2.1. за надання послуг згідно пп. 1.1. даної Додаткової угоди - в розмірі 120 000 грн. (сто двадцять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ.
На виконання п. 3.2. договору про надання правової допомоги № 230112 від 12.01.2023 року між ТОВ „Санрайс Логистикс та АБ „Стеценко та партнери було укладено акт приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2023 року, яким сторони підтвердили належне виконання з боку залученого позивачем Адвокатського Бюро обов`язків по договору про надання правової допомоги №230112 від 12.01.2023р. (в частині представництва інтересів Клієнта у господарському суді першої інстанції згідно пп. 1.1 п. 1. Додаткової угоди № Ідо Договору).
Відповідно, 24.05.2023 року Адвокатським Бюро був виставлений позивачу рахунок на оплату послуг №230524 від 24.05.2023р. на суму 120 000,00 грн., відповідно до якого позивач сплатив вартість юридичних послуг на суму 120000,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №1017 від 29.05.2023р.
Вказані матеріали є належними доказами (належно оформлені) того, що позивачу надано професійну правничу допомогу у даній справі Адвокатським бюро „Стеценко та партнери згідно відповідного договору, і позивач прийняв та оплатив надані послуги в сумі 120 000 грн., що в силу ст. 126 ГПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви.
Натомість, згідно частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
Із матеріалів справи слідує, що відповідач у поданому відзиві від 15.02.2023р. заперечував проти заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 120 000,00 грн., посилаючись на її надмірне завищення та невідповідність критеріям співмірності.
Відповідач вказує, що враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг досліджуваних матеріалів, справа №924/106/23 не є складною, не передбачає складання значної кількості процесуальних документів (крім позовної заяви, розрахунок інфляційних і річних можливий через он лайн-сервіси), що виключає необхідність значних затрат часу на підготовку процесуальних документів та особисту участь адвоката у даній справі.
Відтак, відповідач просить суд зменшити витрати на правничу допомогу до розумного, реального та обґрунтованого розміру.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Згідно із ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вбачається із доданого до матеріалів заяви опису наданих послуг виконаних Адвокатським Бюро „Стеценко та партнери за договором №230112 від 12.01.2013р. про надання правової допомоги, адвокат виконав наступні послуги (додаток №1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2023р.):
- збирання та аналіз документів, необхідних для пред`явлення позовної заяви,
- розробка правової позиції, підготовка позовної заяви,
- розрахунок ціни позову,
- підготовка додатків до позовної заяви в трьох примірниках та направлення позовної заяви,
- аналіз відзиву на позовну заяву,
- підготовка відповіді на відзив,
- аналіз заяви про надання відстрочки виконання рішення суду,
- підготовка та направлення заперечення проти заяви про надання відстрочки виконання рішення суду,
- аналіз клопотання про зменшення обсягу відповідальності,
- підготовка та направлення заперечення проти клопотання про зменшення обсягу відповідальності,
- участь у трьох судових засіданнях.
Без зазначення про вартість кожної послуги окремо, загальна вартість наданих правничих послуг заявлена в сумі 120 000,00 грн.
Враховуючи матеріали справи, із заявлених позивачем позовних вимог про стягнення із відповідача 3 265 080,00 грн. основного боргу по двох видаткових накладних, 42 446,04 грн. інфляційних витрат за 8 днів прострочення та 241,53 грн. 0,3% річних за 9 днів прострочення, відповідачу було присуджено до стягнення 3 265 080,00 грн. основного боргу та 241,53 грн. 0,3% річних, в решті 42 446,04 грн. інфляційних витрат було відмовлено.
Судом враховується, що для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання відповідачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.
Відповідно до ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того судом зауважується, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №910/8443/17, від 11.05.2018 р. та практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі „Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. п. 34-36 рішення у справі „Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі „Двойних проти України від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі „Меріт проти України від 30.03.2004р.
Згідно із ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як передбачено ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Зважаючи на зміст ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 60 000,00 грн. витрат на правничу допомогу із врахуванням часткового задоволення позову та з вищенаведених підстав.
Керуючись ст. ст. 237, 238, 244, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Заяву представника ТОВ ТОВ „САНРАЙС ЛОГИСТИКС, м. Полтава від 08.06.2023р. за вх.№05-06/1930/23 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом, м.Нетішин Хмельницької області витрати на правничу допомогу задовольнити частково.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя І.В. Заярнюк

Віддруковано 1 прим.

1 - до матеріалів справи

- позивачу ТОВ „САНРАЙС ЛОГИСТИКС, 36014, м. Полтава, вул. Європейська, буд.2 офіс 209 на ел.адресу

- відповідачу відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електростанція ДП "НАЕК „Енергоатом, 30100, м. Нетішин Хмельницької обл., вул. Енергетиків,20 - на ел.адресу -