ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2023 року Справа № 903/233/23

за позовом: Заступника Керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Волинський військовий лісгосп», м.Луцьк

Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат», м.Львів

відповідача : Луцької міської ради

про скасування державної реєстрації речових прав з одночасною зміною цих прав

Суддя Шум М. С.

Секретар с/з Королюк І. В.

Представники:

від прокуратури Лупійчук Б. В.

від позивача: Мазур Д. Г.

від третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1

від відповідача: н/з

встановив: Заступник Керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з позовом до Луцької міської ради в якому просить скасувати державну реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки площею 1,4327 га, кадастровий номер :22:056:0005, що знаходиться на вул. Героїв УПА, 5 у м.Луцьк за Луцькою міською радою на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Рабчук І. В. від 17.08.2015 №23725198 з одночасною зміною на право державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Міністерства оборони України (номер запису про право 10831160). Судовий збір прокурор просить стягнути з Луцької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка входить до складу земель оборони, перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України та у безстроковому та безоплатному користуванні ДП «Волинський військовий лісгосп». При цьому, 17.08.2015 державним реєстратором в порушення вимог законодавства спірну земельну ділянку зареєстровано на праві комунальної власності, власником якої зазначено Луцьку міську раду, а правокористувачем ДП «Львівський військовий лісокомбінат».

Ухвалою суду від 09.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.04.2023.

Через загрозу безпеці учасників справи та працівників суду, у зв`язку з тим, що 04.04.2023 у Волинській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №903/233/23, яке призначено на 04.04.2023 на 12:45 год. не відбулось.

Ухвалою суду від 04.04.2023 розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 02.05.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Шума М. С. з 01.05.2023 по 02.05.2023 у відпустці, судове засідання по справі № 903/233/23, що призначене на 02.05.2023 не відбулося. Сторони по справі №903/233/23 повідомлені про неможливість проведення даного судового засідання.

Ухвалою суду від 04.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 09.06.2023, підготовче засідання призначено на 18.05.2023.

04.04.2023 через канцелярію суду надійшов відзив Луцької міської ради від 04.04.2023 №3-8/43/2023 на позовну заяву. Луцька міська рада просить суд поновити строк на подання відзиву, оскільки опрацювання поданих позивачем доказів та перевірка обставин, викладених у позовній заяві, зайняло дещо більше часу, аніж строк, наданий судом. Докази надіслання відзиву іншим учасникам справи долучено до матеріалів справи.

Суд протокольною ухвалою від 18.05.2023 поновив строк на подання відзиву та прийняв відзив з долученням його до матеріалів справи.

Луцька міська рада вважає позовні вимоги підставними та законними. При цьому, просить суд відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Луцької міської ради витрат по сплаті судового збору.

01.05.2023 до суду надійшли пояснення Міністерства оборони України від 01.05.2023 №503. Позивач просить суд позовні вимоги задоволити повністю.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 18.05.2023 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 13.06.2023, про що сторони повідомлені ухвалою від 18.05.2023.

В судовому засіданні прокурор, представник позивача та представник третьої особи просили позов задоволити.

Позиція прокуратури та позивача:

За результатами проведеного Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту аудиторського дослідження державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» (далі - ДП «Львівський військовий лісокомбінат») та державного підприємства «Волинський військовий лісгосп» (далі - ДП «Волинський військовий лісгосп») щодо оцінки організації процесів ведення лісового господарства на землях оборони від 17.12.2021 № 520/1/41 та відповідно від 22.12.2021 № 520/2/43/аз виявлено вибуття із державної форми власності земельної ділянки площею 1,4327 га по вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк Волинської області, та зареєстрованої за Луцькою міською радою на праві комунальної форми власності.

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :22:056:0005.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.11.1997 № 582 «Про видачу державних актів на право постійного користування землею суб`єктам підприємницької діяльності усіх форм власності міста», зокрема, Луцькому військовому лісництву Львівського

3 лісокомбінату КЕУ ПрикВО, затверджено матеріали проекту відведення земельної ділянки площею 1,4327 га по вул. Червоноармійській (на даний час - Героїв УПА), 5 у м. Луцьк Волинської області, та видано державний акт на право постійного користування землею.

На підставі указаного рішення, 04.12.1997 Луцькому військовому лісництву Львівського лісокомбінату КЕУ ПрикВО Луцькою міською Радою народних депутатів Волинської області видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ № 000788 (зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 334) площею 1,43 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування адміністративних та господарських будівель.

25.10.2006 рішенням Луцької міської ради №7/85 «Про видачу державному підприємству Міністерства оборони України «Львівський лісокомбінат» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на вул. Червоноармійській (Героїв УПА), 5 для будівництва та обслуговування адміністративних і господарських будівель» у зв`язку зі зміною назви підприємства видано державний акт на право постійного користування землею від 29.11.2006 серії ЯЯ№ 030542 на земельну ділянку площею 1,43 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування адміністративних та господарських будівель (копія рішення та державного акту додаються).

При цьому, у 2006 році на замовлення ДП, МО України «Львівський лісокомбінат» (Луцьке військове лісництво) приватною науково-виробничою фірмою «Моніторинг» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою ДП МО України «Львівський лісокомбінат» (Луцькому військовому лісництву) для будівництва та обслуговування адміністративних і господарських будівель в м. Луцьку на вул. Червоноармійська (Героїв УПА), 5.

Із додатків до указаної технічної документації, зокрема, із структури і змісту кадастрового реєстру автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру вбачається, що відповідно до п. 3 Класифікації форм власності, затвердженої та введеної в дію Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації від 22.11.1994 №288, земельна ділянка площею 1,4327 га по вул. Червоноармійській, (Героїв УПА), 5 у м. Луцьк (кадастровий номер 22:056:0005) належить до загальнодержавної форми власності (код 31).

Також, із Експлікації земель (аркуш 34 технічної документації) вбачається код цільового використання указаної земельної ділянки 1.12.2, яка відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Державного комітету України по земельних ресурсах від 24.04.1998 № 14-1-7/1205, входить до складу земель оборони.

Відтак, прокурор та позивач стверджують, що з 04.12.1997 зазначена земельна ділянка перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України, у безстроковому і безоплатному користуванні ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (на даний час - ДП «Волинський військовий лісгосп»), та відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України належить до земель оборони (землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.).

Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Окрім того, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 25.11.2008 № 816-16 «Про оформлення права власності на нерухоме майно» за державою Україна в особі Міністерства оборони України оформлено право державної власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк.

21.11.2008 наказом Міністра оборони України № 573 ДП МО України «Львівський лісокомбінат» перейменовано у державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат».

У подальшому, на виконання наказу Міністра оборони України від 15.05.2019 № 233 «Про виділ із складу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» деяких структурних підрозділів і створення на їх базі державних підприємств» відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок від 01.03.2021 ДП «Львівський військовий лісокомбінат» передано до ДП «Волинський військовий лісгосп», серед інших, земельну ділянку площею 1,43 га по вул. Червоноармійській, 5 (вул. Героїв УПА, 5) у м. Луцьк.

При цьому, незважаючи на викладене, 17.08.2015 державним реєстратором на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням» земельну ділянку площею 1,4327 га по вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк (кадастровий номер :22:056:0005) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на праві комунальної власності, власником якої зазначено Луцьку міську раду, а правокористувачем - Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат»

Разом з тим, органом управління зазначеним майном та державними підприємствами є Міністерство оборони України.

Таким чином, незважаючи на приналежність спірної земельної ділянки до земель оборонного відомства, а також розташування на ній об`єктів нерухомого майна державної власності, державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно указану земельну ділянку зареєстровано за Луцькою міською радою з визначенням комунальної форми власності, більше того, посилаючись на законодавство, яке розмежовує земельні ділянки державної та комунальної власності.

У зв`язку з цим, прокурор звернувся до суду з даним позовом про скасування державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки площею 1,4327 га, кадастровий номер :22:056:0005, що знаходиться на вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк, за Луцькою міською радою на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Рабчук І.В. від 17.08.2015 № 23725198 з одночасною зміною права державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Міністерства оборони України (номер запису про право 10831160).

Позиція відповідача:

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.08.2015 на земельну ділянку з кадастровим номером :22:065:0005, площею 1,4327 га, зареєстроване право постійного користування, правокористувач: Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат», підстава реєстрації: рішення Луцької міської ради від 25.10.2006 № 7/85.

В той же день на земельну ділянку з кадастровим номером :22:065:0005, площею 1,4327 га, 5 зареєстроване право власності за Луцькою міською радою.

Луцька міська рада зазначає, що не зверталася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку.

Державна реєстрація права постійного користування у даному випадку здійснювалась за заявою землекористувача.

Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Тобто державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:065:0005 здійснювалась одночасно із реєстрацією права постійного користування.

Луцькій міській раді невідомо, чому саме державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права комунальної власності на вказану земельну ділянку, адже в силу прямої норми Закону дана земельна ділянка відноситься до державної власності.

Таким чином, Луцька міська рада погоджується із доводами прокурора про незаконність державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:065:0005.

Оскільки державна реєстрація права комунальної власності здійснена не з вини Луцької міської ради, відповідач просить суд залишити без задоволення вимогу прокуратури щодо стягнення витрат по сплаті судового збору.

Заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.11.1997 № 582 «Про видачу державних актів на право постійного користування землею суб`єктам підприємницької діяльності усіх форм власності міста», зокрема, Луцькому військовому лісництву Львівського лісокомбінату КЕУ ПрикВО затверджено матеріали проекту відведення земельної ділянки площею 1,4327 га по вул. Червоноармійській (на даний час - Героїв УПА), 5 у м. Луцьк Волинської області, та видано державний акт на право постійного користування землею (а. с. 26-29).

На підставі указаного рішення, 04.12.1997 Луцькому військовому лісництву Львівського лісокомбінату КЕУ ПрикВО Луцькою міською Радою народних депутатів Волинської області видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ № 000788 (зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 334) площею 1,43 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування адміністративних та господарських будівель (а. с. 46-47).

У подальшому, 25.10.2006 рішенням Луцької міської ради №7/85 «Про видачу державному підприємству Міністерства оборони України «Львівський лісокомбінат» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на вул.Червоноармійській (Героїв УПА), 5 для будівництва та обслуговування адміністративних і господарських будівель» у зв`язку зі зміною назви підприємства видано державний акт на право постійного користування землею від 29.11.2006 серії ЯЯ № 030542 на земельну ділянку площею 1,43 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування адміністративних та господарських будівель (а. с. 31-57).

У 2006 році на замовлення ДП МО України «Львівський лісокомбінат» (Луцьке військове лісництво) приватною науково-виробничою фірмою «Моніторинг» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою ДП МО України «Львівський лісокомбінат» (Луцькому військовому лісництву) для будівництва та обслуговування адміністративних і господарських будівель в м. Луцьку на вул. Червоноармійська (Героїв УПА), 5 (а. с. 51-57).

Із додатків до указаної технічної документації, зокрема, із структури і змісту кадастрового реєстру автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру (аркуш 10 технічної документації) вбачається, що відповідно до п. 3 Класифікації форм власності, затвердженої та введеної в дію Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації від 22.11.1994 №288, земельна ділянка площею 1,4327 га по вул. Червоноармійській, (Героїв УПА), 5 ум. Луцьк (кадастровий номер 22:056:0005) належить до загальнодержавної форми власності (код 31) (а. с. 43, 122-130).

Також, із Експлікації земель (аркуш 34 технічної документації) вбачається код цільового використання указаної земельної ділянки 1.12.2, яка відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Державного комітету України по земельних ресурсах від 24.04.1998 № 14-1-7/1205, входить до складу земель оборони (а. с. 56).

Відтак, судом встановлено, що з 1997 року зазначена земельна ділянка перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України, у безстроковому і безоплатному користуванні ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (на даний час - ДП «Волинський військовий лісгосп»), та відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України належить до земель оборони (землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.).

Зокрема, згідно зі ст. 70 Земельного кодексу України землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ. Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 7 ЗК України постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

З правового аналізу вказаних норм вбачається, що право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством України.

Згідно п.п. 44, 45 Положення про порядок надання в користування земель для потреб Збройних Сил України, що затверджене наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Окрім того, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 25.11.2008 № 816-16 «Про оформлення права власності на нерухоме майно» за державою Україна в особі Міністерства оборони України оформлено право державної власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк (а. с. 59-61).

21.11.2008 наказом Міністра оборони України №573 ДП МО України «Львівський лісокомбінат» перейменовано у Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» (а. с. 68).

У подальшому, на виконання наказу Міністра оборони України від 15.05.2019 № 233 «Про виділ із складу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» деяких структурних підрозділів і створення на їх базі державних підприємств» відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок від 01.03.2021 ДП «Львівський військовий лісокомбінат» передано до ДП «Волинський військовий лісгосп», серед інших, земельну ділянку площею 1,43 га по вул. Червоноармійській, 5 (вул. Героїв УПА, 5) у м. Луцьк (а. с. 69).

При цьому, 17.08.2015 державним реєстратором на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням» земельну ділянку площею 1,4327 га по вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк (кадастровий номер :22:056:0005) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано на праві комунальної власності, власником якої зазначено Луцьку міську раду, а правокористувачем - Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а. с. 66).

До матеріалів справи також долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з актуальною інформацією (16.02.2023) щодо земельної ділянки кадастровий номер :22:056:0005 площею 1,4327 га по вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк. Власником земельної ділянки зазначено територіальну громаду, Луцька міська рада, правокористувач: ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (а.с. 70-71).

Разом з тим, органом управління зазначеним майном та державними підприємствами є Міністерство оборони України.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Статуту державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат», п.п. 1.1, 2.1 Статуту державного підприємства «Волинський військовий лісгосп», вказані підприємства, що засновані на державній власності, створені Міністерством оборони України уповноваженим органом управління майном та належать до його сфери управління (копії Статутів ДП «Львівський військовий лісокомбінат» та ДП «Волинський військовий лісгосп» а. с. 80-121).

За результатами проведеного Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту аудиторського дослідження Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» та Державного підприємства «Волинський військовий лісгосп» щодо оцінки організації процесів ведення лісового господарства на землях оборони від 17.12.2021 №520/1/41 та відповідно від 22.12.2021 № 520/2/43/аз виявлено вибуття із державної форми власності земельної ділянки площею 1,4327 га по вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк Волинської області та зареєстрованої за Луцькою міською радою на праві комунальної форми власності (а. с. 21-24).

У випадку коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, у цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах. У судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18).

Міністерство оборони України забезпечує використання земельних ділянок державної власності, виділених для потреб Збройних Сил України. Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (стаття 2) передбачає, що Міністерство оборони України, будучи центральним органом управління Збройних Сил України, здійснює управління військовим майном. Відповідно до приписів, наведених у Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 24.01.2020 №910/10987/18, від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч.1 ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 статті 18 цього Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав, вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Водночас, ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

При цьому, позовні вимоги про скасування державної реєстрації речового права не можуть бути звернені до державного реєстратора (приватного нотаріуса). Державний реєстратор (приватний нотаріус) зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі, чи не був залучений.

Так, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Дана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц (пункт 72), від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (пункт 36), від 16.01.2019 у справі № 755/9555/18 (пункт 25), від 21.08.2019 у справі № 805/2857/17 а, від 22.01.2020 у справі № 587/2326/16-ц (пункт 24).

Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цієї ж земельної ділянки. З огляду на суб`єктний склад сторін спору такий має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.04.2018 у справі № 817/1048/16, від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16, від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 23.01.2019 у справі № 821/1297/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Так, на підставі рішення від 17.08.2015 №23725198 державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Рабчук І.В. внесено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №10831160 від 17.08.2015 про право комунальної власності за Луцькою міською радою на земельну ділянку площею 1,4327 га, кадастровий номер :22:056:0005, що розташована по АДРЕСА_1 .

Підставою для державної реєстрації зазначено Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки держаної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням», серія та номер: 5245-VI, виданий 06.09.2012.

Державним реєстратором як підставу для державної реєстрації зазначено і Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку державної реєстрації речових прав на земельні ділянки держаної та комунальної власності у зв`язку з їх розмежуванням» від 14.05.2013 № 233-VII та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI.

Поряд з цим, під час проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки за Луцькою міською радою державний реєстратор залишив поза увагою пп. 4 п. 1 Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI (у редакції на час проведення державної реєстрації), яким частину 2 статті 77 Земельного кодексу України викладено в такій редакції: «Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності».

Цим же Законом внесено зміни до пп. б) п. 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Земельного кодексу України, яким визначено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, серед іншого, всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

У той же час, пп. а) п. 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, зокрема, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які належать до земель оборони.

Таким чином, незважаючи на приналежність спірної земельної ділянки до земель оборонного відомства, а також розташування на ній об`єктів нерухомого майна державної власності, державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно указану земельну ділянку зареєстровано за Луцькою міською радою з визначенням комунальної форми власності, більше того, посилаючись на законодавство, яке розмежовує земельні ділянки державної та комунальної власності.

За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь- які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, ураховуючи, що станом на даний час спірне нерухоме майно відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано на праві власності за відповідачем, фактично перебуває у користуванні ДП «Волинський військовий лісгосп», тому в даному випадку належним способом захисту порушених інтересів держави є скасування державної реєстрації права комунальної власності з одночасною його зміною на користь держави в особі Міністерства оборони України земельної ділянки площею 1,4327 га, кадастровий номер :22:056:0005, що знаходиться на вул. Героїв УПА, 5 у м. Луцьк.

Відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до п. 7 ЗК України Розділу X Перехідних положень передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці земельні ділянки.

Згідно з п. 2 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до п. 10 ст. 28-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, як і державний акт на право користування спірною земельною ділянкою серії ІІ-ВЛ №000788, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 334.

Досліджуючи обставини наявності в особи права власності, насамперед необхідно з`ясувати підстави, з яких особа набула такого права, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, що зумовлює визнання права власності, а не підставою набуття цього права. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, від 20.02.2018 у справі № 917/553/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою врегульовані ст. 141 Земельного кодексу України, якою визначено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою.

Так, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Порядок погодження питань, пов`язаних із вилученням (викупом, відмовою) земельних ділянок передбачено Положенням про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженим наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 № 483.

Як зазначалось вище, згідно з п. п. 44, 45 Положення передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Необхідність надання згоди Міністра оборони України на припинення права постійного користування, як зазначено в наказі Міністра оборони України від 22.12.1997 № 483, є засобом контролю оборонним відомством за використанням та розпорядженням земельними ділянками, наданим у постійне користування військовим частинам та установам. Вказане свідчить про налагодження єдиної системи вирішення питання передачі до складу земель запасу органів місцевого самоврядування земельних ділянок, які знаходяться у користуванні Міністерства оборони України, які для потреб Збройних Сил України не використовуються.

У даному випадку спірна земельна ділянка перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України, землекористувачем якої є ДП «Волинський військовий лісгосп», остання у встановленому законом порядку не вилучалась та до органів місцевого самоврядування не передавалась.

Позиція Луцької міської ради зводиться до того, що їй невідомо, чому саме державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права комунальної власності на вказану земельну ділянку, адже в силу прямої норми Закону дана земельна ділянка відноситься до державної власності.

Таким чином, Луцька міська рада погоджується із доводами прокурора про незаконність державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:065:0005.

Оскільки державна реєстрація права комунальної власності здійснена не з вини Луцької міської ради, відповідач просить суд залишити без задоволення вимогу прокуратури щодо стягнення витрат по сплаті судового збору.

Суд на підставі сукупності наявних в матеріалах справи доказів дійшов висновку, що позовні вимоги Заступника Керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з позовом до Луцької міської ради про скасування державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки площею 1,4327 га, кадастровий номер :22:056:0005, що знаходиться на вул. Героїв УПА, 5 у м.Луцьк за Луцькою міською радою на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Рабчук І. В. від 17.08.2015 №23725198 з одночасною зміною на право державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Міністерства оборони України (номер запису про право 10831160) є підставні, ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, нормах законодавства та підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про покладення на Луцьку міську раду 50% судового збору, сплаченого прокуратурою при поданні позову та повернення прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поверненні до суду із відповідною позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати державну реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки площею 1,4327 га, кадастровий номер :22:056:0005, що знаходиться на вул. Героїв УПА, 5 у м.Луцьк за Луцькою міською радою на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Рабчук І. В. від 17.08.2015 №23725198 з одночасною зміною на право державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Міністерства оборони України (номер запису про право 10831160).

3. Стягнути з Луцької міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 19, м.Луцьк, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону (вул. Клепарівська, 20, м.Львів, 79007, ) 1 342 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону (вул. Клепарівська, 20, м.Львів, 79007, ) з Державного бюджету України 1 342 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №74 (внутрішній номер 256704450) від 13.02.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 21.06.2023

Суддя М. С. Шум