ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.06.2023 Справа№ 914/1145/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович розглянув матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства БКФ Осанна, Київська область, с. Віта-Поштова,

предмет позову: стягнення 201 715,18 грн,

підстава позову: неналежне виконання зобов`язань по договору поставки від 01.07.2022,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області 11.04.2023 надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Приватного підприємства БКФ Осанна про стягнення 201 715,18 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

Відзиву на позовну заяву не подано.

У судове засідання 21.06.2023 сторони явку представників не забезпечили, причин неявки не повідомили.

Суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є 08170, Київська обл., с. Віта-Поштова, вул. Набережна, будинок 33б; останні реєстраційні зміни місцезнаходження юридичної особи зареєстровані 28.12.2016.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналізуючи територіальну юрисдикцію справи за позовом Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Приватного підприємства БКФ Осанна суд звертає увагу на приписи ст. 27 і ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та зазначає таке.

Суд зауважує, що приписи ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України про те, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням. Проте, вказаний припис стосується особи відповідача, а не позивача. Тому вказана норма закону не підтверджує підстав для розгляду справи за місцезнаходженням філії позивача.

Щодо приписів ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів, то підстав для її застосування також немає у зв`язку з таким.

Аналіз положення ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце його виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці. При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, тобто сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Тобто, якщо у договорі визначено місце його виконання або виконання договору можливе тільки в певному місці, то в разі виникнення будь-якого спору позивач має право пред`явити позов за місцем виконання договору. При цьому за приписами ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України до уваги береться не місце виконання зобов`язання, а місце виконання договору, якщо таке погоджене та чітко визначене у договорі.

Із зазначених у позовній заяві обставин вбачається, що предметом спору є стягнення грошових коштів як заборгованості за отриманий від позивача товар асфальтобетон. Проте, в укладеному між сторонами договорі поставки, який по своїй суті є двостороннім, адже зобов`язання існують у кожної зі сторін, не визначено конкретне місце виконання договору, а із суті правовідносин поставки товару (асфальтобетону) - не вбачається наявності специфіки виконання такого договору.

Крім того, суд зауважує, що ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України не є бланкетною чи відсилочною нормою, а передбачає підстави для подання позову за місцем виконання договору, яке має бути погоджене сторонами саме в договорі.

Враховуючи зазначене та відсутність додаткових обґрунтувань позивача, суд доходить висновку, що господарський спір за участю відповідача, місцезнаходженням якого є Київська область, не належить до територіальної юрисдикції Господарського суду Львівської області, а підлягає розгляду Господарським судом Київської області.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд також зауважує, що приписи ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України (про те, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду) у спірній ситуації не порушуються, адже на дату відкриття провадження у справі місцезнаходженням відповідача також була Київська обл., с. Віта-Поштова, вул. Набережна, будинок 33б.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про необхідність надіслання матеріалів позовної заяви суду, до підсудності якого належить спір між Дочірнім підприємством "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" і Приватним підприємством БКФ Осанна про стягнення 201 715,18 грн - Господарського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 27, 31 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Справу № 914/1145/23 за позовом Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Приватного підприємства БКФ Осанна про стягнення 201 715,18 грн передати за підсудністю на розгляд Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 22.06.2023.

Суддя Матвіїв Р.І.