21.06.2023Справа № 910/3066/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Свіденко С.К., розглянувши заяву Приватного підприємства "Чемер" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат
у справі № 910/3066/23
про зобов`язання вчинити дії,
Представники сторін:
від позивача: Єфремов В.О.
від відповідача: не з`явився
До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Чемер" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23", в якому позивач просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" повернути Приватному підприємству "Чемер" дизельні генератори марки "KALEJEN 9500EX-OPAK" (7,5 KW DISESELMONO PHAUSE OPEN GENERATOR KALEJEN 9500EX-OPAK) в кількості 126 одиниць та дизельні генератори марки "KALEJEN 9800ESSC-CRAFT" (8,5 KW DISESELMONO PHAUSE OPEN GENERATOR KALEJEN 9800ESSC-CRAFT) в кількості 6 одиниць в тому стані, в якому вони були передані на зберігання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.04.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 позов Приватного підприємства "Чемер" задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" (65006, обл. Одеська, м. Одеса, вул. Нікітіна, буд. 90; ідентифікаційний код 37553979) повернути Приватному підприємству "Чемер" (01103, м. Київ, б-р Дружби Народів, буди. 4/6, кв. 68; ідентифікаційний код 32155267) дизельні генератори марки "KALEJEN 9500EX-OPAK" (7,5 KW DISESELMONO PHAUSE OPEN GENERATOR KALEJEN 9500EX-OPAK) в кількості 126 одиниць та дизельні генератори марки "KALEJEN 9800ESSC-CRAFT" (8,5 KW DISESELMONO PHAUSE OPEN GENERATOR KALEJEN 9800ESSC-CRAFT) в кількості 6 одиниць в тому стані, в якому вони були передані на зберігання. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" на користь Приватного підприємства "Чемер" судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

26.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства "Чемер" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, в якій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" на користь Приватного підприємства "Чемер" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 69 020, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 розгляд заяви Приватного підприємства "Чемер" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат призначено на 21.06.2023.

У судовому засіданні 21.06.2023 суд розглядав заяву Приватного підприємства "Чемер" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат.

Представник Приватного підприємства "Чемер" надав пояснення по суті поданої заяви, просив суд про її задоволення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 69 020, 00 грн.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Заперечень/пояснень щодо заявленої Приватним підприємством "Чемер" суми витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Чемер", заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши надані на підтвердження своїх доводів докази, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 24.05.2023 представником позивача, у відповідності до ч. 8 ст. 128 ГПК України, до закінчення судових дебатів, було зроблено заяву про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно приписів ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, в п. 6.1. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 закріплено, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 69 020, 00 грн позивачем було надано договір про надання правової допомоги № 2216 від 09.12.2022 укладений між ПП "Чемер" та АО "А.С.А.Груп", додаткову угоду № 2 від 27.01.2023, договір про надання адвокатських послуг від 02.03.2023 укладений між АО "А.С.А.Груп" та адвокатом Єфремовим В.О., звіт про надані послуги відповідно до додаткової угоди № 2 від 27.01.2023 до договору про надання правової допомоги № 2216 від 09.12.2022, акт надання послуг № 250523/1 від 25.05.2023 на суму 69 020, 00 грн та платіжну інструкцію № 647 від 23.02.2023 на суму 69 020, 00 грн.

Так, на підставі п. 2.8. договору про надання правової допомоги № 2216 від 09.12.2022 Адвокатським об`єднанням було залучено Адвоката Єфремова на підставі договору про надання адвокатських послуг від 02.02.2022.

Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди № 2 від 27.01.2023 до договору про надання правової допомоги № 2216 від 09.12.2022 Адвокатським об`єднанням надається правова допомога з наступних питань: Комплексний супровід судового кейсу в суді першої інстанції проти ТОВ "Іглар", який включає в себе: збір доказів та направлення вимоги про повернення майна; аналіз отриманих документів та формування правової позиції; підготовку та подання до суду позовної заяви щодо повернення ПП "Чемер" генераторів, які була передані на зберігання, або відповідну кількість речей (генераторів) такого самого роду та такої самої якості; підготовку та подання до суду відповіді на відзив; підготовку та подання необхідних процесуальних документів (заяви, клопотання); підготовку та подання письмових пояснень (посилення правової позиції з огляду на хід розгляду справи); підготовку та подання мирової угоди між сторонами у разі досягнення згоди про її укладення; участь у судових засіданнях; підготовку та подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Згідно п. 2 додаткової угоди № 2 від 27.01.2023 до договору про надання правової допомоги № 2216 від 09.12.2022, за надання правової допомоги, передбаченої пунктом 1.1. додаткової угоди, Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання наступну винагороду: гривневий еквівалент 1700 (однієї тисячі семисот) доларів США по середньому курсу продажу, який публікується на ресурсі rninfm.com.ua, на дату виставлення рахунку.

Разом з тим, дослідивши вказаний вище акт та проаналізувавши його зміст при вирішенні питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено, що вказаний вище акт підписаний уповноваженими сторонами, та підтверджує те, що Адвокатське об`єднання виконало та передало, а клієнт отримав та прийняв юридичні послуги та виконані роботи по наданню правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 2216 від 09.12.2022 (додаткова угода № 2 від 27.01.2023) загальною вартість 69 020, 00 грн без будь-яких зауважень щодо обсягу наданих послуг, якості та ціни.

Так, судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, оскільки в даному випадку виконавець з клієнтом дійшли взаємної домовленості щодо визначеного в акті надання послуг виду послуг та відповідно загальну вартість наданих послуг, крім того, надання таких послуг не суперечить положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та враховуючи відсутність заперечень ТОВ "Стерео Хайп 23" щодо не співмірності таких послуг, то за таких обставин, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 69 020, 00 грн є реальними, документально підтвердженими, співмірними із складністю справи та наданих виконавцем послуг.

Керуючись ст. 123, 129, 221, 237 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Чемер" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерео Хайп 23" (65006, обл. Одеська, м. Одеса, вул. Нікітіна, буд. 90; ідентифікаційний код 37553979) на користь Приватного підприємства "Чемер" (01103, м. Київ, б-р Дружби Народів, буди. 4/6, кв. 68; ідентифікаційний код 32155267) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 69 020 (шістдесят дев`ять тисяч двадцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено: 28.06.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ