УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.06.2023Справа № 910/9796/23
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку.

Разом з тим, 23.06.2023 до суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» надійшли заперечення щодо відкриття провадження у справі № 910/9796/23, у яких останній із посиланням на невідповідність позовної заяви п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, просить залишити позов ОСОБА_1 без руху.

Дослідивши матеріали вказаного позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, судом встановлено, що однією з позовних вимог позивача є вимога про стягнення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.10.2022 по дату ухвалення судового рішення. При цьому, позивач визначив даний позов як позов немайнового характеру.

Однак, суд звертає увагу позивача, що під вимогою про стягнення середнього заробітку слід розуміти вимогу про захист права або інтересу позивача, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці, а тому така вимога має майновий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Проте, позовна заява не містить визначення ціни позову в частині майнової вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та не містить обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача, натомість вказано лише період, за який слід стягнути середній заробіток.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд зазначає, що ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями пп. 1-2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судом встановлено, що позивачем у позовній заяві заявлено наступні вимоги:

- визнати незаконним та скасувати з моменту прийняття рішення Наглядової ради АБ «УКРГАЗБАНК» від 08.10.2022, оформлене протоколом № 27 в частині відсторонення члена правління АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_1 від виконання його повноважень з 10.10.2022 та рішення Наглядової ради АБ «УКРГАЗБАНК» від 31.10.2022, оформлене протоколом № 29 про внесення змін до рішення від 08.10.2022 (протокол 27);

- визнати незаконним та скасувати з моменту прийняття наказ Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» за підписом Голови правління Кравця Андрія від 10.10.2022 за № 1061-П про відсторонення з 10.10.2022 від виконання посадових обов`язків заступника Голови Правління, ОСОБА_1 та наказ Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» за підписом Голови правління Кравця Андрія від 31.10.2022 за № 1120-П про внесення змін до наказу від 10.10.2022 № 1061-П;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.10.2022 по дату ухвалення судового рішення.

Таким чином, із наведеного вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом, який містить 4 (чотири) вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування рішення Наглядової ради АБ «УКРГАЗБАНК» від 08.10.2022, оформлене протоколом № 27 в частині; визнання незаконним та скасування рішення Наглядової ради АБ «УКРГАЗБАНК» від 31.10.2022, оформленого протоколом № 29; визнання незаконним та скасування наказу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» від 10.10.2022 за № 1061-П; визнання незаконним та скасування наказу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» від 31.10.2022 за № 1120-П) та 1 (одну) вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, суд зазначає, що встановлена вказаною нормою пільга щодо сплати судового збору, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Отже, за чотири позовні вимоги немайнового характеру, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 10 736,00 грн.

Щодо сплати судового збору за майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що розмір судового збору має розраховуватись відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме за такою формулою: (Сз * 1,5%), де Сз сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявлена до стягнення. При цьому, розмір судового збору має становити не менше 2684,00 грн (не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та не більше 939 400,00 грн (не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684*350).

В той же час, судом встановлено, що відповідно до платіжної квитанції № 0.0..1 від 01.06.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж визначеному законодавством.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем не виконано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що позивачем не долучено до позовної заяви документу, вказаного у п. 11 додатків до позовної заяви, а саме: докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу. Даний факт підтверджується актом про відсутність вкладення, складеним відповідальними працівниками канцелярії суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем не виконано належним чином вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

В той же час, суд звертає увагу позивача, що за приписами ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами ст. 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Разом з цим, додані до позову копії документів не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, оскільки містять лише підпис представника, прізвище та ім`я останнього на печатці «Згідно з оригіналом», однак не містять дати засвідчення копій.

При цьому, суд зазначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі засвідчення в установленому порядку (постанова Верховного Суду від 08.05.2019 у справі № 160/7887/19). Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17).

Таким чином, позивачем неналежно виконано вимоги ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки додані до позовної заяви документи не є ані оригіналами, ані належним чином засвідченими копіями.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Судом встановлено, що позовна заява від імені та в інтересах ОСОБА_1 підписана представником останнього - адвокатом Олесею Басаргіною, на підтвердження повноважень із представництва інтересів позивача якої до позовної заяви долучено ордер серії АІ № 1318141 від 15.06.2023.

В той же час, судом встановлено, що підпис на позовній заяві (сторінка 10) адвокатом Олесею Басаргіною проставлений на печатці «Згідно з оригіналом».

При цьому, суд зазначає, що документи, які подаються учасникам справ до суду, мають бути належним чином оформлені та подані виключно в оригіналі.

Однак, суд допускає можливість технічної помилки при проставленні печатки «Згідно з оригіналом» на підписі представника позивача, та вважає за необхідне надати можливість останньому виправити вказану помилку, поряд з іншими вищевикладеними недоліками позовної заяви.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене вище, вказана позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, оформленої належним чином (із урахуванням вимог суду щодо відсутності печатки «Згідно з оригіналом» на підписі представника позивача) та із зазначенням ціни позову за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача;

- доказів сплати судового збору у визначених законом порядку та розмірі (із урахуванням заявлених чотирьох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру, та з урахуванням уже сплаченої суми судового збору) за реквізитами Господарського суду міста Києва, які розміщені на офіційному веб-сайті Судової влади;

- доказів направлення позовної заяви з усіма доданими до неї документами відповідачу (опис вкладення у цінний лист та розрахунковий документ);

- засвідчені у встановленому законодавством порядку копії документів, доданих до позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко