ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/147/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Колцун В.В.,

за участю представників:

від Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" участі не брали,

від ОСОБА_1 участі не брали,

від ОСОБА_2 участі не брали,

від ОСОБА_3 участі не брали,

від ОСОБА_4 участі не брали,

від ОСОБА_5 участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022, прийняте суддею Бездолею Ю.С., м. Одеса, повний текст складено 29.12.2022,

у справі №916/147/22

за позовом: Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ"

до відповідачів:

- ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_2

про стягнення 69 451,89 грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 р. Обслуговуючий кооператив "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якому просив усунути перешкоди у здійсненні некомерційної господарської діяльності шляхом стягнення боргу у загальній сумі 82598,21 грн, а саме:

-стягнути з ОСОБА_1 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 9150,04 грн, 3% річних у розмірі 222,38 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 10156,84 грн;

-стягнути з ОСОБА_6 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 3433,16 грн, 3% річних у розмірі 92,68 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 4310,27 грн;

-стягнути з ОСОБА_3 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 11105,04 грн, 3% річних у розмірі 260,29 грн, штраф у розмірі 620 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 231,63 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 12716,96 грн;

-стягнути з ОСОБА_7 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 4497,61 грн, 3% річних у розмірі 104,50 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 5386,54 грн;

-стягнути з ОСОБА_4 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 16624,25 грн, 3% річних у розмірі 394,03 грн, штраф у розмірі 620 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 18422,70 грн;

-стягнути з ОСОБА_5 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 9468,92 грн, 3% річних у розмірі 206,49 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 10459,85 грн;

-стягнути із ОСОБА_2 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 8504,86 грн, 3% річних у розмірі 196,81 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 9486,10 грн;

-стягнути із ОСОБА_8 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 3769,41 грн, 3% річних у розмірі 109,87 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 4663,71 грн;

-стягнути із ОСОБА_9 борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 5507,94 грн, 3% річних у розмірі 82,87 грн, штраф у розмірі 620 грн, поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, що разом складає 6995,24 грн.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 07.02.2022 відкрито провадження у справі №916/147/22.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2022 у справі №916/147/22 прийнято часткову відмову позивача від позову в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог у зв`язку з прийняттям судом часткової відмови від позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2022 у справі №916/147/22 прийнято часткову відмову позивача від позову в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог у зв`язку з прийняттям судом часткової відмови від позову.

30.09.2022 до Господарського суду Одеської області надійшла заява Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" про зміну розміру позовних вимог б/н від 30.09.2022 (вх.№21310/22 від 30.09.2022), яку судом першої інстанції було прийнято до розгляду шляхом постановлення протокольної ухвали та в якій викладено остаточні позовні вимоги до кожного з відповідачів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.11.2022 у справі №916/147/22 позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_4 на користь Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" 870 грн членських (щомісячних) внесків та 26,30 грн судового збору; в решті позову відмовлено.

14.11.2022 до суду першої інстанції від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла спільна заява про розподіл судових витрат б/н від 11.11.2022 (вх.№2-1096/22 від 14.11.2022), в якій останні просили стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" на їх користь по 14624 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом даної справи в місцевому господарському суді були понесені судові витрати, а саме: по 14624 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/147/22 (суддя Бездоля Ю.С.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 б/н від 11.11.2022 (вх.№2-1096/22 від 14.11.2022).

Відмовляючи у задоволенні вищенаведеної заяви, місцевий господарський суд послався на те, що надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 документи на підтвердження понесення ними витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи в Господарському суді Одеської області, не містять жодних положень/посилань на те, що відповідні послуги адвокатом надаються саме у зв`язку з розглядом справи №916/147/22 та/або правовідносинами, які оцінювались судом при розгляді даної справи, а не у зв`язку з іншими правовими послугами, тим більше, що у поданих вищенаведеними відповідачками витягах з договорів про надання правової допомоги визначено загальне (обширне) поняття розуміння правової допомоги, яка надається.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/147/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву апелянтів про розподіл судових витрат задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржниці наголошують на тому, що у матеріалах справи містяться копії додаткових угод до договорів про надання правової допомоги, які виступають невід`ємними частинами цих договорів та в яких визначено розмір і порядок оплати гонорару адвоката, у той час як в актах приймання-передачі наданих послуг викладено перелік послуг та документів, які було надано та підготовлено адвокатом під час надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правової допомоги. Апелянти також зазначають про те, що надану адвокатом правничу допомогу неможливо обмежувати лише процесуальними діями у справі №916/147/22 та поданими у цій справі документами, при цьому чинним законодавством не передбачено обов`язку адвоката зазначати єдиний унікальний номер справи у документах, що підтверджують факт надання правової допомоги.

У додаткових письмових поясненнях б/н від 09.02.2023 (вх.№142/23/Д1 від 10.02.2023), які за своїм змістом виступають відзивом на апеляційну скаргу, Обслуговуючий кооператив "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" просить додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/147/22 залишити без змін. Зокрема, позивач зауважує на недоведеності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 факту надання адвокатом правової допомоги саме у даній справі, а також на відсутності порядку обчислення та сплати гонорару.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 07.02.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 06.03.2023 призначено справу №916/147/22 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у даній справі на 05.04.2023 об 11:30.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/147/22 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також у судовому засіданні у даній справі оголошено перерву до 11:45 год 17.05.2023.

В подальшому протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у судовому засіданні у даній справі було оголошено перерву до 10:00 год 28.06.2023.

У судовому засіданні 28.06.2023 представники сторін участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи, при цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було подано заяву б/н та б/д (вх.№142/23/Д3 від 27.06.2023) про проведення вказаного судового засідання без участі останніх та їх представника.

Колегія суддів зауважує, що у вищенаведеному судовому засіданні представник Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" Демидова Ольга Вікторівна повинна була брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, між тим 28.06.2023 представник позивача на зв`язок не вийшла, про неможливість брати участь у вказаному судовому засіданні апеляційний господарський суд належним чином не повідомила, ніяких клопотань, зокрема, щодо відкладення розгляду справи, оголошення в судовому засіданні перерви, не заявила, при цьому всі ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (частина п`ята статті 197 Господарського процесуального кодексу України), про що скаржнику було роз`яснено в ухвалі суду від 17.05.2023.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до витягу з договору про надання правової допомоги №260 від 11.02.2022, укладеного між ОСОБА_1 ("Клієнт") та адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем ("Адвокат"), у порядку на умовах, визначених цим договором, Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу. Під правовою допомогою у цьому договорі розуміється багатоаспектна, різна за змістом, обсягом та формами діяльність, що може включати, зокрема, але не виключно: консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва в усіх без винятку державних, суспільних установах та організаціях, органах місцевого самоврядування незалежно від форм власності та підпорядкування. Вибір форми надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тобто Клієнта. Клієнт уповноважує Адвоката представляти його інтереси та вести його справи з усіма необхідними повноваженнями, зокрема, в судах України усіх юрисдикцій в усіх інстанціях, третейському суді з усіма правами, які надано законом захиснику, представнику потерпілого або свідка, позивачу, відповідачу, третій особі та іншому учаснику процесу. Жодних обмежень прав та повноважень за цим договором, крім права отримувати та розпоряджатися коштами і майном Клієнта, договором не передбачено.

Згідно з додатковою угодою №1 від 11.02.2022 до договору про надання правової допомоги №260 від 11.02.2022 за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі 400 доларів США. Платежі здійснюються Клієнтом відповідно до встановленого НБУ курсу долара на момент проведення такої оплати. За результатами надання правової допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної сторони. Підписанням даної угоди адвокат підтверджує факт отримання гонорару.

10.11.2022 між ОСОБА_1 та адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем було підписано без зауважень акт приймання-здачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №260 від 11.02.2022, з якого вбачається, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв правничу (правову) допомогу, визначену додатковою угодою №1 від 11.02.2022 до договору, яка полягала у наступному: попередня консультація, пошук та підбір законодавчої та практичної інформації, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, підготовка та направлення заяв і адвокатських запитів, пов`язаних з розглядом даної справи, підготовка та подання заяв про долучення доказів, участь адвоката в судових засіданнях по справі, а також підготовка і подання до суду заяви про розподіл судових витрат. Вартість послуг Адвоката за цим актом складає 14624 грн.

Як вбачається з витягу з договору про надання правової допомоги №261 від 11.02.2022, укладеного між ОСОБА_2 ("Клієнт") та адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем ("Адвокат"), у порядку на умовах, визначених цим договором, Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу. Під правовою допомогою у цьому договорі розуміється багатоаспектна, різна за змістом, обсягом та формами діяльність, що може включати, зокрема, але не виключно: консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва в усіх без винятку державних, суспільних установах та організаціях, органах місцевого самоврядування незалежно від форм власності та підпорядкування. Вибір форми надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тобто Клієнта. Клієнт уповноважує Адвоката представляти його інтереси та вести його справи з усіма необхідними повноваженнями, зокрема, в судах України усіх юрисдикцій в усіх інстанціях, третейському суді з усіма правами, які надано законом захиснику, представнику потерпілого або свідка, позивачу, відповідачу, третій особі та іншому учаснику процесу. Жодних обмежень прав та повноважень за цим договором, крім права отримувати та розпоряджатися коштами і майном Клієнта, договором не передбачено.

В силу додаткової угоди №1 від 11.02.2022 до договору про надання правової допомоги №261 від 11.02.2022 за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірі 400 доларів США. Платежі здійснюються Клієнтом відповідно до встановленого НБУ курсу долара на момент проведення такої оплати. За результатами надання правової допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної сторони. Підписанням даної угоди адвокат підтверджує факт отримання гонорару.

10.11.2022 між ОСОБА_2 та адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем було підписано без зауважень акт приймання-здачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №261 від 11.02.2022, відповідно до якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв правничу (правову) допомогу, визначену додатковою угодою №1 від 11.02.2022 до договору, яка полягала у наступному: попередня консультація, пошук та підбір законодавчої та практичної інформації, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, підготовка та направлення заяв і адвокатських запитів, пов`язаних з розглядом даної справи, підготовка та подання заяв про долучення доказів, участь адвоката в судових засіданнях по справі, а також підготовка і подання до суду заяви про розподіл судових витрат. Вартість послуг Адвоката за цим актом складає 14624 грн.

У матеріалах справи також містяться копії виданих адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем квитанцій №220731 від 10.11.2022 на суму 14624 грн та №220732 від 10.11.2022 на суму 14624 грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справах "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, враховуючи частини п`яту-сьому, дев`яту статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №906/194/18, акцентує увагу на необхідності дослідження документів на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу, у тому числі щодо необхідності наявності розрахунку відповідних витрат, а також оцінки можливого фактичного їх понесення, оскільки у зазначеному випадку встановлення факту понесення витрат залежить від доведення факту надання правової допомоги у відповідних обсягах.

Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а тому відповідно до вимог чинного процесуального закону цілком достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 15.06.2021 у справі №922/2987/20, від 18.05.2021 у справі №923/121/20, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18 та від 26.02.2020 у справі №910/14371/18.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.

Крім того, чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.06.2021 у справі №906/698/20.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України)

В силу статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема, у Главі 63 Цивільного кодексу України. Стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

-договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та зазвичай укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

-за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, при цьому на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись, главою 52 Цивільного кодексу України;

-як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним (ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару);

-адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата (вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв);

-адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні (вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність");

-відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Додатково судом враховується, що правнича допомога у справі надається адвокатом, тобто особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність щодо забезпечення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, склала кваліфікаційний іспит, підтвердивши теоретичні знання у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, високий рівень практичних навичок та умінь у застосуванні закону.

Таким чином, укладаючи договір про надання правової допомоги, адвокат не тільки обізнаний про порядок, умови та особливості укладення договору про надання правової допомоги, правові наслідки пов`язані з його виконанням, а також розподілом витрат на професійну правничу допомогу між сторонами за результатами розгляду справи, а й повинен забезпечувати допомогу клієнту щодо отримання відшкодування витрат понесених ним у зв`язку з судовим розглядом справ (в тому числі щодо формування тексту договору, погодження розміру витрат (вартості робіт), підтвердження їх первинними документами тощо.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (у тому числі і в частині компенсації витрат на професійну правничу допомогу), в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Колегія суддів вбачає, що на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі та розміру останніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надано низку документів, а саме: копії витягів з договорів про надання правової допомоги №260 від 11.02.2022 та №261 від 11.02.2022, укладених з адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем; додаткових угод №1 від 11.02.2022 до вказаних договорів та складених на їх виконання актів приймання-здачі наданих послуг б/н від 10.11.2022, а також квитанцій №220731 від 10.11.2022 та №220732 від 10.11.2022 на суму 14624 грн кожна.

Дослідивши зміст вищенаведених документів, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що жоден з них не свідчить про те, що правова допомога надавалась ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Вроною Андрієм Валентиновичем саме у зв`язку з розглядом місцевим господарським судом справи за позовом Обслуговуючого кооперативу "ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ" про стягнення з вказаних відповідачок грошових коштів.

Крім того, у зазначених документах відсутні положення, які б підтверджували надання правової допомоги у зв`язку з правовідносинами, які були спірними та оцінювались судом першої інстанції при розгляді даної справи по суті, натомість викладені у них формулювання є абстрактними та такими, що можуть тлумачитися обширно, між тим ризики з неясністю положень документів повинна нести саме та особа, яка включила/зазначила це положення, що узгоджується з принципом contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав), що має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище.

Відсутність у чинному законодавстві обов`язку адвоката зазначати єдиний унікальний номер справи у документах, що підтверджують факт надання правової допомоги, жодним чином не спростовує необхідності викладення вказаних документів таким чином, щоб їх зміст дозволяв однозначно ідентифікувати факт надання професійної правничої допомоги саме у зв`язку з судовим розглядом тієї справи, в якій відповідні судові витрати заявлені до відшкодування за рахунок іншої сторони.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на недоведеність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 факту понесення витрат на професійну правничу допомогу саме у зв`язку з розглядом даної справи в місцевому господарському суді, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат б/н від 11.11.2022 (вх.№2-1096/22 від 14.11.2022).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи у розрізі розгляду заяви про розподіл судових витрат в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного додаткового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2022 у справі №916/147/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.06.2023.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук