ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Справа№ 910/3998/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 14.06.2023

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 (повний текст складено 30.11.2022)

у справі № 910/3998/22 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС"

до 1. Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

2. Державного підприємства "Національні інформаційні системи"

про припинення обтяження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі-відповідач 1) та Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (далі-відповідач 2) про стягнення припинення обтяження, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 12.12.2022 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/3998/22, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/3998/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким позов Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" у справі № 910/3998/22 задовольнити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Так, скаржник зазначив, що місцевий господарський суд не дослідив та не встановив чи укладався довговір фінансового лізингу від 12.05.2016, на підставі якого 06.04.2017 в Держаіному реєстрі обтяжень рухомого майна здійснено реєстрацію обтяження № 16216712 на автомобіль позивача. Суд першої інстанції, також за доводами скаржника, не дослідив чи входить до договору застави №DNH2LOK03113/DZ-3 автомобіль марки CITROEN, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник також вказує, що суд першої інстанції не встановив у відповідача-1 яка саме заборгованість наявна у озивача та якими доказами ця обставина підтверджується.

Разом з апеляційною скаргою, скаржник просить надати адвокату Чабан А.Ю. доступ до електронної справи № 910/3998/22 в підсистемі «Електронний суд» з метою ознайомлення з усіма матеріалами справи. А також апелянт просив повторно витребувати у АТ КБ «Приватбанк»» належним чином засвідчені копії договорів застави та договору фінансового лізингу з усіма додатками.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3998/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

09.01.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/3998/22.

Головуючий суддя Гончаров С.А. з 26.12.2022 по 20.01.2023 перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/3998/22 та призначено на 02.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвоката Чабан Андрія Юрійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 2 у справі №910/3998/22 призначено в режимі відеоконференції на 02.02.2023.

01.02.2023 (через систему «Електронний суд») представник відповідача 2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з відзивом на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 роз`яснено сторонам право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі відповідно.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 отримано відповідачем-2 25.01.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

А тому, відповідач 2 звернувшись з відзивом 01.02.2023 дотримався встановлених судом процесуальних строків, поданий відзив було прийнято на підставі ст. 263 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 відкладено розгляд справи №910/3998/22 на 09.03.2023.

03.03.2023 (згідно дати звернення на електронну адресу суду) представником Товариства в обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвокатом Чабан Андрієм Юрійовичем повторно подано клопотання про проведення судових засідань у режимі відео конференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

08.03.2023 (згідно дати звернення на електронну адресу суду) представником Товариства в обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвокатом Чабан Андрієм Юрійовичем повторно подано клопотання про проведення судових засідань у режимі відео конференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/3998/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2023 прийнято справу № 910/3998/22 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвоката Чабан Андрія Юрійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/3998/22 призначено в режимі відеоконференції на 05.04.2023.

05.04.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Гончарова С.А. у відрядженні з 03.04.2023 по 07.04.2023 та у щорічній відпустці з 10.04.2023 по 05.05.2023.

Судді Шаптала Є.Ю. та Яковлєв М.Л. з 08.05.2023 по 09.05.2023 перебували у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 призначено до розгляду в режимі відео конференції справу № 910/3998/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 на 23.05.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 відкладено розгляд апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/3998/22 в режимі відеоконференції на 30.05.2023. Попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

У судове засідання 30.05.2023 в режимі сторони не з`явились, повідомлялись апеляційним Північним апеляційним господарським судом належним чином через підсистему "Електронний суд".

Також, Північний апеляційний господарський суд намагався встановити відеозв`язок з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвокатом Чабан Андрієм Юрійовичем, однак через технічні проблеми з підключенням до системи EASYCON у представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвоката Чабан А. Ю. відеозв`язок встановити не вдалось.

30.05.2023 (згідно дати звернення до засобів електронного зв`язку) від представника Товариства в обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" адвоката Чабан Андрія Юрійовича до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, розгляд якого доручити Третьому апеляційному адміністративному суду.

13.06.2023 від апелянта надійшли письмові пояснення у даній справі.

В судове засіданні 14.06.2023 з`явився представник скаржника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представники інших стороні в судове засідання 14.06.2023 не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку ухвали суду від 30.05.2023 в електронний кабінет відповідача-1 та відповідача-2.

Розглянувши клопотання скаржника про надання доступу до електронної справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення), яким визначено порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особам, які зареєстрували електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», зокрема, представник позивача адвокат Чабан А.Ю. зареєстровані/зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Всі документи у справі, внесені до відповідної автоматизованої системи у вигляді електронного документа, підписані кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), були надіслані адвокату позивача в особистий кабінет. Тоді як щодо документів, які були подані до канцелярії суду та відповідно електронні копії яких відсутні в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України має право ознайомлюватись з матерілами справи, робити з них витяги, копії. А тому сторона не була позбавлена права звернутись з відповідним клопотанням про ознайомлення з тими матеріалами справи, які не були надіслані стороні через підсистему «Електронний суд».

Таким чином, суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання апелянта про надання доступу до електронної справи.

Щодо клопотання про витребування додаткових доказів, колегія суддів зазначає, що аналогічне клопотання подавалось позивачем до суду першої інстанції і було задоволено місцевим господарським судом, що вбачається з ухвали суду від 20.07.2022, якою задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано документи по справі у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»" та Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

05.10.2022 від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»" надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

Таким чином, в суді першої інстанції було задоволено аналогічне клопотання позивача про витребування додаткових доказів, які були надані відповідачем 1. Водночас, позивач не був позбавлений права ознайомитись із поданими доказами в установленому порядку, однак не скористався своїм правом. А тому суд апеляційної інстанції відхиляє повторно подане до суду апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів, через його необґрунтованість у зв`язку з наданням таких доказів до суду першої інстанції.

Справа була розглянута в розумний строк в розумінні ст. 6 Конвенції з незалежних від суду причин враховуючи поведінку сторін, часткову відсутність фінансування на здійснення судом відправки поштової кореспонденції; враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та перебої з електроживленням.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" (ТОВ"АВТОКРЕДИТ ПЛЮС") знаходиться автомобіль марки CITROEN, модель JUMPER, 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

13.04.2022 ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" отримало витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №78369309, з якого вбачається, що вказаний транспортний засіб обтяжений АТ КБ «Приватбанк»» (документ-підстава: договір застави, серія та номер: № DNH2LOK03113/DZ-3, виданий: 15.05.2013, видавник: ПАТ КБ «Приватбанк»», G0512CVН0OANXR).

Так, звертаючись до суду із позовом, позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" вважає, що вищевказане обтяження (з урахуванням його зміни) має бути припинено із вилученням записів та реєстрацією відомостей про припинення обтяження (з урахуванням зміни) у державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокредит плюс" та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк»» було укладено Кредитний договір № DNН2LOK03113 від 20.02.2013.

В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором було укладено Договір застави товарів в обороті №DNН2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №78369309 від 13.04.2022 вбачається, що па підставі договору застави № DNН2LOK03113/DZ-33 від 15.05.2013 від 15.05.2013 було зареєстровано обтяження автомобілю Citroen Jumper, 1999 р.в., номер об`єкта: VF7232B.

При цьому, позивач зазначає, що останнім було виконано зобов`язання за Кредитним договором № DNH2LOK03113 від 20.02.2013 року, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк»» №08.7.0.0.0/03 від 04.11.2019, у зв`язку із чим, згідно ст.ст.593, 599 Цивільною кодексу України припинилось зобов`язання за кредитним договором та застава, яка його забезпечувала, а відповідне обтяження на автомобіль марки CITROEN, модель JUMPER, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 підлягає припиненню із відповідною реєстрацією відомостей про припинення обтяження згідно ст.43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Так, суд першої інстанції правомірно зазначив, що з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №78369309 від 13.04.2022 також вбачається, що АТ «КБ «Приватбанк»» 15.04.2021 було зареєстровано зміну до зареєстрованого обтяження автомобілю у вигляді застави. Підставою зазначено Договір фінансового лізингу, серія та номер CV00A!00000078, виданий: 12.05.2016, видавник: ПАТ КБ «Приватбанк»», Тип змін: зміна обтяження, Термін дії (до змін): 06.04.2022, Термін дії (після змін): 15.04.2026.

ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" вважає, що правові підстави для вищевказаної зміни обтяження у вигляді застави та пролонгації його дії відсутні, а обтяження з урахуванням зміни має бути припинено із реєстрацією відомостей про припинення, оскільки зміна підстави обтяження та зміна забезпеченого зобов`язання не відбувалась, а реєстрацію зміни здійснено помилково.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів» та реєстрацію обтяжень», обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження.

У відповідності до ч.6 ст.43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, ; а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

У відповідності до ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Крім того, статтею 13 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку, якщо вони стосуються: заміни предмета обтяження або будь-яких змін у складі предмета обтяження, у тому числі таких, що сталися внаслідок переробки, приєднання, поділу, виділення або іншого способу перетворення одного виду рухомого майна в інший; заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правовиком, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав; заміни боржника внаслідок передачі предмета обтяження новому власнику в порядку, встановленому статтею 9 цього Закону, або з інших підстав; зміни змісту або розміру забезпеченого обтяженням зобов`язання; відступлення пріоритету одного обтяжувача іншому стосовно одного й того ж рухомого майна.

Обтяжувач зобов`язаний зареєструвати зміни у відомостях про зареєстроване обтяження протягом п`яти днів із моменту набраний чинності правочином, на підставі якого відбулися зазначені зміни. Боржник або інші особи, права яких були порушені внаслідок невиконання цього обов`язку, мають право вимагати від обтяжувача відшкодування завданих збитків.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що до договірних обтяжень належить передача рухомого майна власником у строкове володіння та користування іншій особі, у тому числі згідно з договором лізингу.

Разом з тим, застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України "Про заставу" та стаття 572 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що 06.04.2017 державним реєстратором накладено обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль на підставі договору застави від 15.05.2013 та в подальшому 15.04.2021 змінено обтяження на підставі договору фінансового лізингу від 12.05.2016.

Тоді як позивач у якості підстави для зняття обтяження надав до суду довідку АТ КБ «Приватбанк»» №08.7.0.0.0/03 від 04.11.2019, в котрій вказано що станом на 04.11.2019 у позивача немає позичкової заборгованості за кредитним договором №DNH2LOK03113 від 20.02.2013.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що довідка №08.7.0.0.0/03 від 04.11.2019 підтверджує відсутність заборгованості саме за кредитним договором станом на 04.11.2019.

Водночас, із означеним позовом ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" звернулось до суду 24.05.2022. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що підставою обтяження з 15.04.2021 було зазначено саме договір фінансового лізингу від 12.05.2016.

Таким чином, надана позивачем довідка не підтверджує припинення зобов`язань ТОВ "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" перед АТ КБ «Приватбанк»» за договорами, на підставі яких накладено обтяження на спірний автомобіль, а саме договору застави від 15.05.2013 та договору фінансового лізингу від 12.05.2016. Будь яких інших належних та допустимих доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 269 ГПК України на підставі яких можливо було б дійти висновку про припинення обтяження на спірний автомобіль матеріали справи не містять. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/3998/22 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/3998/22 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРЕДИТ ПЛЮС".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.06.2023.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала