ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023м. ХарківСправа № 922/1141/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нідус Інвестментс", м. Харків
про стягнення 421257,90 грн.
за участю представників:

позивача - Попов О.С.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нідус Інвестментс" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 421257,90 грн., з яких: 294397,00 грн. - заборгованість за договором оренди нерухомості № 10/1487 від 12.08.2019; 22632,27 грн. - пеня; 99800,58 грн. - інфляційні втрати; 4428,05 грн. - 3% річних. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 6318,87 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.04.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача у судовому засіданні 19.06.2023 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61051, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6. Проте, ухвали суду по справі адресовані відповідачу, у тому числі ухвала про відкриття провадження у справі від 03.04.2023 та ухвала суду від 01.06.2023 адресовані відповідачу були повернуті Укрпоштою на адресу суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12 серпня 2019 року між Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Венеція-1" (орендар) було укладено договір оренди нерухомості № 10/1487 (надалі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1.1. п. 1.1. договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування нерухомість - нежитлові приміщення першого поверху: кім. №1, 2, 8, 10-20, загальною площею 329,60 кв.м., що розташовані в будівлі за адресою: 61001, місто Харків, вул. Молочна, 6.

Згідно п. 3.1. договору, за домовленістю сторін орендна плата становить 45833,33 грн. без ПДВ в місяць на загальну орендовану площу 329,60 кв.м. Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%. Загальний розмір орендної плати за повний місяць оренди становить 55000,00 грн. з ПДВ на місяць за орендовану площу 329,60 кв.м.

Орендна плата, зазначена в п. 3.1. договору, не включає в себе плату за користування земельною ділянкою, податок на майно, яку має сплачувати орендодавець в розмірі, необхідному для забезпечення належного користування орендаря майном.

Відповідно до п. 3.1.1. договору, орендар відшкодовує витрати на утримання орендованого майна, електропостачання (після погодження з орендодавцем дозволеної приєднаної потужності), теплопостачання, водопостачання, водовідведення та інші витрати, пов`язані з утриманням майна, згідно тарифів по розрахунку, відповідно даних акту про надані послуги, в якому їх вартість визначається окремим рядком.

Згідно п. 3.2. договору, починаючи з 12.08.2020 року кожного року оренди ставки плати за користування майном, автоматично збільшуються на 10% (десять відсотків) від ставок, які діяли за попередній рік оренди. При цьому сторони погодилися, що така зміна ставок плати за користування майном та розміру орендної плати відбуватиметься без укладання будь-яких змін та доповнень до цього договору.

Оплата орендної плати за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі майна в оренду (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору, орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

У відповідності до п. 3.5. договору, щомісячно не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за звітній місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 10 числа поточного місяця.

Відповідно до п.п. 6.1.3. п. 6.1. договору, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення (п.8.2. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору, цей договір набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 12 липня 2022 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У зв`язку зі зміною складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Венеція-1", зміною найменування Товариства та зміною директора Товариства, відповідно до Рішення №1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Венеція-1" від 12.08.2019, між орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нідус Інвестментс" (орендар) було укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої визначено орендарем вказаний суб`єкт господарювання.

02.04.2020 між сторонами було підписано додаткову угоду № 2 до договору, а 27.05.2020 додаткову угоду № 3 до договору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, 31.03.2021 між сторонами була укладена угода про розірвання договору оренди нерухомості №10/1487 від 12.08.2019 р.

Пунктом 1 зазначеної додаткової угоди, було передбачено, що у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати та інших платежів (відшкодування комунальних послуг) з листопада 2020 р. по договору оренди нерухомості №10/1487 від 12.08.2019, відповідно до п.п.п. 3 п.п. 11.4.4. п. 11.4 договору та листа Харківської дирекції АТ "Укрпошта" від 12.03.2021 № 10-94, договір вважається розірваним з 31.03.2021 включно.

31.03.2021 між сторонами було складено акт приймання-передачі майна за договором.

Під час повернення майна з оренди 31.03.2021 представник орендаря - директор ТОВ "Нідус Інвестментс" Лізін М.М. повторно відмовився від підписання актів про надані послуги з оренди та відшкодування витрат орендодавця за листопад - грудень 2020 року та січень - березень 2021 року. Відмова від підпису була зафіксована актом щодо відмови підпису від 31.03.2021, який був складений комісією Харківської дирекції АТ "Укрпошта" з приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 6 по договору оренди нерухомості. Зазначений акт містить підпис представника ТОВ "Нідус Інвестментс" - директора Лізіна М.М.

Згідно позову позивач вказує, що відповідач порушив умови п. 3.5., п. 3.6., підп. 6.1.3 п. 6.1. договору, а саме не повністю сплатив орендну плату та інші платежі за вказаним договором та на даний час має основну заборгованість перед позивачем за вказаним договором за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року включно на суму 294397,00 грн.

На підтвердження заборгованості у розмірі 294397,00 грн. в матеріалах справи міститься: щодо теплопостачання - акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії, платіжні доручення; щодо водопостачання та водовідведення - акти здачі-приймання послуг водопостачання та водовідведення та платіжні доручення; щодо поводження з побутовими відходами - акти здачі-приймання робіт (послуг) та платіжні доручення; щодо експлуатаційних витрат - калькуляція вартості експлуатаційних витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та комунальні послуги, які підлягають відшкодуванню орендарем.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2021, 17.03.2021, 19.05.2021 та 06.07.2021 позивачем були направлені відповідачу претензії від 16.01.2021 №10-11, від 19.05.2021 №10-155/1/7, від 30.06.2021 № 10-186/5 та лист від 12.03.2021 №10-94 про сплату основної заборгованості, які залишилися без належного реагування та задоволення зі сторони ТОВ "Нідус Інвестментс".

За прострочення виконання грошових зобов`язань відповідачу нараховано 22632,27 грн. пені (період з 01.04.2021 по 30.09.2021); 4428,05 грн. трьох відсотків річних та 99800,58 грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, з огляду на умови договору, розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 421257,90 грн., з яких: 294397,00 грн. - заборгованість за договором оренди нерухомості № 10/1487 від 12.08.2019; 22632,27 грн. - пеня; 99800,58 грн. - інфляційні втрати; 4428,05 грн. - 3% річних.

Таким чином, позовні вимоги у справі є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 6318,87 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нідус Інвестментс" (61051, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6, ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (61052, м. Харків, Привокзальний майдан, 2 ) 294397,00 грн. суми основного боргу; 22632,27 грн. пені; 99800,58 грн. інфляційних втрат; 4428,05 грн. 3% річних та 6318,87 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Акціонерне товариство "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (61052, м. Харків, Привокзальний майдан, 2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нідус Інвестментс" (61051, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6, ).

Повне рішення складено "29" червня 2023 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/1141/23