Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нова брама»
до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»
від позивача не прибув
від відповідача Шишлов О.Є.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
13 березня 2023 року суд ухвалив рішення про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Нова брама» у позові до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова брама» зазначило, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними щодо наданих послуг і виконаних адвокатом робіт, оскільки справа, не дивлячись на ціну позову, нескладна.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи:
- копію договору № б/н про надання правничої допомоги від 18.02.2019;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;
У договорі про надання правничої допомоги від 18.02.2019 сторони погодили, що вартість 1 години роботи адвоката становить 3000,00 грн.
Згідно із звітом позивачеві були надані такі послуги:
- аналіз матеріалів справи, формування правової позиції - 6000,00 грн (2 год*3000 грн);
- підготовка заперечень на відповідь на відзив, інших процесуальних документів - 9000,00 грн (3 год *3000 грн);
- участь в судовому зсіданні, призначеному на 27.02.2023 об 11:30 (дорога до суду, участь у судовому засіданні, дорога з суду), - 6000 грн (2 год*3000 грн);
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Відповідно до наданого відповідачем звіту ряд з вчинених адвокатом дій не є співмірними витраченому адвокатом часу, обсягом послуг тощо. Зокрема, суд вважає, що така послуга як «аналіз матеріалів справи, формування правової позиції» (6000,00 грн) є складовою підготовки відзиву на позовну заяву, а тому вартість цих дій не підлягає окремому розподілу.
Також суд вважає безпідставним включення до складу судових витрат 6000 грн за очікування судового засідання, призначеного на 13.03.2023 о 9:40, яке зумовлено оголошеною повітряною тривогою у м. Києві. Повітряна тривога є обставиною, яка зумовлює необхідність вжиття заходів, спрямованих на збереження життя та здоров`я громадян протягом її тривалості, і такі заходи повинні вживатись громадянами незалежно від місця їх перебування. Відповідно, час тривалості повітряної тривоги не є часом очікування судового засідання, а тому такий час не може бути включено до складу судових витрат.
Крім того, на позивача також підлягають покладенню 5670,00 грн витрат за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Задовольнити частково заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС».
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового рішення складено 27.06.2023.
Суддя С. А. Ковтун