УХВАЛА

м. Київ

23.06.2023Справа № 910/19506/20

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ"

про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко"

до 1. Agrostudio Group Limited

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ"

про розірвання контракту та зобов`язання повернути майно,

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко" (далі - позивач, ДП Зернятко) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета цього позову) до Agrostudio Group Limited про розірвання контракту від 27.10.2020 року № CN271020DPZ та зобов`язання повернути позивачу майно - кукурудзу 3 класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у кількості 3 654,1 тон.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 договірних обов`язків щодо повної оплати поставленого товару.

Разом з позовною заявою ДП Зернятко до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просив суд накласти арешт на майно - кукурудзу 3 класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у кількості 3 654,1 тон, та заборонити будь-яким особам проводити дії з майном, направлені на перехід права власності на нього.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року (суддя Джарти В.В.) вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено ДП Зернятко строк для усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, ухвалою від 14.12.2020 року господарський суд міста Києва задовольнив заяву позивача та вжив запропоновані ним заходи забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі № 910/19506/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

До початку підготовчого засідання 21.01.2021 року у комп`ютерній системі "Діловодство спеціалізованого суду" був зареєстрований запит про надіслання матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2021 року провадження у справі № 910/19506/20 зупинено до повернення матеріалів цієї справи до місцевого господарського суду.

Ухвалою від 01.03.2021 року господарський суд міста Києва поновив провадження у справі № 910/19506/20 та призначив її до розгляду в підготовчому засіданні на 24.03.2021 року.

Ухвалою від 22.03.2021 року господарський суд міста Києва на підставі приписів пункту 17.10 та пункту 17.12 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України зупинив провадження у справі № 910/19506/20 до повернення матеріалів цієї справи до місцевого господарського суду після касаційного перегляду Верховним Судом ухвали господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року про забезпечення позову.

07.05.2021 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Після повернення матеріалів справи до місцевого господарського суду, ухвалою від 17.05.2021 року господарський суд міста Києва призначив її розгляд на 09.06.2021 року.

17.05.2021 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

27.05.2021 року до суду надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" до ДП Зернятко.

Ухвалами від 01.06.2021 року поновлено провадження у справі № 910/19506/20 та повернуто заявнику позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" до ДП Зернятко про стягнення 2 280,00 грн. плати за договором доручення від 30.10.2020 року № 10-027.

08.06.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача проти залучення третіх осіб.

За наслідками підготовчого засідання 09.06.2021 року суд ухвалив відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; підготовче засідання відкладено на 30.06.2021 року.

30.06.2021 року через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи про витребування доказів.

У той же час, 30.06.2021 року до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 року про витребування матеріалів справи 910/19506/20 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" на ухвалу місцевого господарського суду від 01.06.2021 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2021 року матеріали справи № 910/19506/20 скеровано до Північного апеляційного господарського суду, а провадження у справі № 910/19506/20 - зупинено до повернення матеріалів справи до місцевого господарського суду.

Після розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2021 року, матеріали справи № 910/19506/20 повернуто до господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 27.08.2021 року господарський суд міста Києва поновив провадження у справі № 910/19506/20 та призначив її до розгляду в підготовчому засіданні на 13.09.2021 року.

03.09.2021 року до суду надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНІСТРА" до ДП Зернятко, в якій означене товариство просило суд стягнути з ДП Зернятко 247,02 грн. пені, 53,95 грн. трьох процентів річних та 169,17 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНІСТРА" до ДП Зернятко про стягнення грошових коштів повернуто заявнику.

Також, 03.09.2021 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла ухвала Верховного Суду від 02.09.2021 року про витребування матеріалів справи 910/19506/20 у зв`язку з прийняттям касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІК ПОРТ СЕРВІС" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 року.

З огляду на викладене, матеріали справи № 910/19506/20 були скеровані до Верховного Суду, а ухвалою від 07.09.2021 року господарський суд міста Києва зупинив провадження у справі № 910/19506/20 до повернення її матеріалів до місцевого господарського суду.

07.09.2021 року після зупинення провадження у справі до господарського суду міста Києва повторно надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНІСТРА" до ДП Зернятко про стягнення 247,02 грн. пені, 53,95 грн. трьох процентів річних та 169,17 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 10.09.2021 року господарський суд міста Києва відклав вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНІСТРА" (як третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору) до повернення матеріалів справи № 910/19506/20 до місцевого господарського суду.

16.12.2021 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову та клопотання про залучення співвідповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ".

Після повернення матеріалів справи до місцевого господарського суду, ухвалою від 12.01.2022 року господарський суд міста Києва поновив провадження у справі № 910/19506/20 та призначив її до розгляду в підготовчому засіданні на 24.01.2022 року.

Ухвалою від 24.01.2022 року господарський суд міста Києва повернув позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНІСТРА".

За наслідками підготовчого засідання 24.01.2022 року суд прийняв до розгляду та задовольнив заяву позивача про зміну предмета спору, задовольнив клопотання позивача та залучив до участі у справі у якості відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ", виключив зі складу учасників справи третю особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ", а також ухвалив розпочати розгляд справи спочатку, відкласти вирішення клопотання про зупинення провадження у справі до наступного засідання та оголосити перерву в підготовчому засіданні до 14.02.2022 року.

Після проведення підготовчого засідання 24.01.2022 року на електронну адресу суду надійшла ухвала Верховного Суду від 19.01.2022 року про витребування матеріалів справи 910/19506/20 у зв`язку з прийняттям касаційної скарги Risoil Overseas LTD на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 року.

Враховуючи наведене, ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2022 року матеріали справи № 910/19506/20 були скеровані до Верховного Суду, а провадження у цій справі - зупинено до повернення її матеріалів до місцевого господарського суду.

Після повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва, ухвалою від 31.08.2022 року провадження у справі № 910/19506/20 було поновлено, підготовче засідання призначено на 10.10.2022 року.

Підготовче засідання у цій справі, призначене на 10.10.2022 року, не відбулося.

Разом із тим, 26.10.2022 до господарського суду міста Києва надійшла ухвала Верховного Суду від 13.10.2022 року про витребування матеріалів справи № 910/19506/20 у зв`язку з надходженням касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року провадження у справі № 910/19506/20 було зупинено до повернення її матеріалів до місцевого господарського суду; матеріали справи скеровані до Верховного Суду.

Після повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва, ухвалою цього суду від 24.04.2023 року провадження у справі № 910/19506/20 поновлено та призначене її до розгляду в підготовчому засіданні на 17.05.2023 року.

03.05.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року.

Ухвалою від 12.05.2023 року господарський суд міста Києва призначив вищенаведену заяву до розгляду в судовому засіданні на 17.05.2023 року.

16.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - RISOIL OVERSEAS LTD, про визнання недійсною додаткової угоди від 18.11.2020 року № 1 до спірного контракту.

Ухвалою від 17.05.2023 року господарський суд міста Києва повернув заявнику вищенаведену позовну заяву RISOIL OVERSEAS LTD.

До початку призначеного підготовчого засідання 17.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Agrostudio Group Limited (відповідача-1) про визнання позову ДП Зернятко у даній справі.

У підготовчому засіданні 17.05.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" подав клопотання про витребування у позивача оригіналу письмового доказу - додаткової угоди від 18.11.2020 року № 1 до контракту від 27.10.2020 року № CN271020DPZ, а також клопотання про призначення у справі № 910/19506/20 комплексної судової фізико-хімічної та почеркознавчої експертизи. Крім того, представник відповідача-2 подав клопотання про колегіальний розгляд цієї справи.

Ухвалами від 17.05.2023 року господарський суд міста Києва відмовив у скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 14.12.2020 року; відмовив у прийнятті заяви відповідача-1 про визнання позову та постановив продовжити розгляд справи; закрив підготовче провадження та призначив справу № 910/19506/20 до судового розгляду по суті на 21.06.2023 року. Разом із тим, у підготовчому засіданні 17.05.2023 року суд розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" про колегіальний розгляд справи, витребування доказів та призначення судової експертизи та без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали про відмову в задоволенні вищенаведених клопотань відповідача-2.

24.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" від 18.05.2023 року (направлена на адресу суду засобами кур`єрської доставки 18.05.2023 року) про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20.

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді відповідач-2 посилався на те, що у даній справі не забезпечено безсторонність та об`єктивність суду, вбачається зацікавленість суду у не з`ясуванні обставин даної справи, а також не забезпечено рівність всіх учасників процесу та змагальність сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" у справі № 910/19506/20 відвід судді Джарти В.В. визнано необґрунтованим та передано відповідні матеріали на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" від 18.05.2023 року про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20 передано на розгляд судді Ломаці В.С.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" від 18.05.2023 року про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частинами 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Проте, за висновками суду, викладені у заяві від 18.05.2023 року твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді.

При цьому, суд зазначає наступне.

Статтею 126 Конституції України проголошено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України).

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У пункті 11 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів вказано, що незалежність має бути як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін у будь-якій справі, у якій судді повинні винести своє рішення.

Слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Крім того, слід зауважити, що відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Тобто, з наведеного у сукупності вбачається, що неупереджений розгляд справи є однією з найголовніших засад здійснення господарського судочинства, а також основоположним правом особи, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У той же час головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наразі, суд зазначає, що твердження заявника про упередженість судді Джарти В.В. та її необ`єктивність під час розгляду справи № 910/19506/20 є безпідставними та такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування.

У поданій заяві від 18.05.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" вказувало на необхідність під час розгляду справи повного та всебічного з`ясування судом обставин, у тому числі: щодо власника майна (з урахуванням, зокрема, рішення ГАФТА від 05.11.2021 року в справі № 18-414); одночасного стягнення відповідачем-1 вартості спірного майна з Risoil Overseas LTD в іншому судовому процесі; з`ясування стану виконання контракту купівлі-продажу майна між позивачем та відповідачем-1, що впливає на спосіб захисту права у даній справі; створення позивачем та відповідачем-1 підстав для звернення з позовом на підставі штучно укладеної додаткової угоди до контракту між ними після факту переходу права власності на майно до Risoil Overseas LTD.

Керуючись процесуальними правами, наданими статтями 44, 169 Господарського процесуального кодексу України, відповідач-2, з метою виконання завдань підготовчого провадження та з`ясування судом вищевказаних обставин, звернувся до суду з відповідними клопотаннями.

Так, під час підготовчого засідання 17.05.2023 року представником відповідача-2 усно заявлено ряд клопотань (та надано суду в письмовій формі): про витребування доказів, про колегіальний розгляд справи, про призначення експертизи. Проте, в задоволенні вищевказаних клопотань суд заявнику відмовив. Також, незважаючи на складність справи, велику кількість документів та перше повноцінне підготовче засідання, суддя Джарти В.В. в порушення принципу всебічності розгляду справи фактично звузила та нівелювала права відповідача-2 на належний судовий захист та збирання доказів. При цьому, 17.05.2023 року підготовче провадження у справі № 910/19506/20 було закрито, що позбавило відповідача-2 права збирати та долучати докази, а також вчиняти інші дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Разом із тим, в силу приписів частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді не свідчить про упередженість такого судді та не є підставою для його відводу відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

У контексті означеного суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Тобто, нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

У даному випадку, вищевказані мотивування заявленого відводу, незважаючи на посилання заявника у заяві від 18.05.2023 року на непов`язаність такого відводу з процесуальними рішеннями судді, за своїм змістом фактично ґрунтуються на непогодженні заявника з діями судді Джарти В.В. щодо відмови в задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" про витребування доказів, про колегіальний розгляд справи та про призначення експертизи, а також щодо закриття підготовчого провадження у справі, тобто зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що не може свідчити про існування упередженості судді в розгляді відповідної справи та з огляду на імперативні приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для його відводу. Разом із тим, у випадку незгоди учасника судового процесу з певними процесуальними діями останній не позбавлений права на оскарження відповідного судового рішення у встановленому законом порядку з включенням відповідних заперечень до апеляційної скарги.

Суд також звертає увагу заявника на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" дійсно було залучено до участі в справі у якості співвідповідача ухвалою суду від 24.01.2022 року. Проте, задовго до цього, ухвалою від 09.06.2021 року господарський суд міста Києва залучив Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За умовами частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відтак, ще з 09.06.2021 року (тобто протягом досить тривалого часу, навіть з урахуванням перебування матеріалів справи № 910/19506/20 поза межами господарського суду міста Києва та зупинення провадження у цій справі) Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" як учасник справи - третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору, було наділене правом подавати клопотання в цій справі, у тому числі про витребування доказів (у передбачені статтями 80, 81 Господарського процесуального кодексу України строки), про призначення судової експертизи, про колегіальний розгляд справи тощо. Зважаючи на викладене, суд зазначає про безпідставність посилань заявника на позбавлення його судом права збирати та долучати докази у даній справі.

Твердження відповідача-2 у заяві від 18.05.2023 року про існування можливості недобросовісної поведінки відповідача-1 з формальним використанням судового процесу жодним чином не свідчать про упередженість судді Джарти В.В. чи її необ`єктивність під час розгляду справи № 910/19506/20.

За таких обставин, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" щодо наявності підстав для відводу судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20 не підтверджуються матеріалами справи, а наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді Джарти В.В. (у тому числі упередженого ставлення судді до відповідача-2 чи його представника), не встановлено.

У рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 року в справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III).

У рішенні від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Водночас згідно із частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, доводи заявника про упередженість судді та його необ`єктивність під час розгляду справи (скарги) не підтверджені належними доказами що, у свою чергу, суперечить приписам статті 74 Господарського процесуального кодексу України, за якими на кожного учасника справи покладений обов`язок доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищевикладене, заявником не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість судді Джарти В.В. під час розгляду справи № 910/19506/20, чи про її необ`єктивне ставлення до учасників справи, внаслідок чого відсутні правові підстави для відводу судді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" від 18.05.2023 року про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 35, 39, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ" від 18.05.2023 року про відвід судді Джарти В.В. від розгляду справи № 910/19506/20 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (23.06.2023 року) та не підлягає оскарженню.

Суддя В.С. Ломака