ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/283/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговими транспортними засобами в сумі 16 148 грн. 45 коп.

В засіданні приймали участь:

Від прокуратури: Котяй Ірина Вікторівна (в залі суду);

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

24 березня 2023 року керівник Здолбунівської окружної прокуратури (далі - прокуратура) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - позивач) до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговими транспортними засобами в сумі 16 148 грн. 45 коп.

Позовні вимоги прокуратура обґрунтовує тим, що 03 березня 2021 року посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України.

За результатами перевірки Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки стосовно відповідача складено довідку № 045508 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03 березня 2021 року, акт № 027008 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03 березня 2021 року, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом № 260638 від 03 березня 2021 року, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

На підставі акта № 027008 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03 березня 2021 року проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 03 березня 2021 року, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 480,60 євро, що еквівалентно 16 148 грн. 45 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 03 березня 2021 року.

Отже, зважаючи на вище вказані обставини, прокуратура просить суд стягнути з відповідача на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 16 148 грн. 45 коп.

В судовому засіданні 12 червня 2023 року представник прокуратури позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд задоволити позов у повному обсязі.

Відповідач у свою чергу заперечує позовні вимоги та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній не визнає позовних вимог з наступних обставин.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що заявлена позивачем до стягнення плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 16 148 грн. 45 коп. підлягає коригуванню у бік зменшення.

На думку відповідача, нарахування плати здійснено на увесь маршрут слідування транспортного засобу, а не за пройдену відстань. Однак, позивачем не надано доказів того, що автомобіль прослідував увесь маршрут з порушенням вагових параметрів.

Відповідно до фотокопій з журналу прийому (зважування) сировини для пивовиробництва Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна", вага транспортного засобу з вантажем складала 39,980 тонн (маса транспортного засобу 16,540 тонн, маса вантажу 23.440 тонн), така ж вага зазначена і в товарно-транспортний накладній № 138528 від 02 березня 2021 року.

Відповідач стверджує, що наведене вище свідчить про те, що до Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна" автомобіль прибув без порушення будь-яких вагових параметрів, що в свою чергу вказує, що транспортний засіб не проїхав увесь маршрут з порушенням вагових параметрів, а тому плата за проїзд нарахована за весь маршрут слідування підлягає коригуванню у бік зменшення.

Зважаючи на вказані вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 12 червня 2023 року представники позивача та відповідача не з`явилися.

Заяви та клопотання у справі.

29 квітня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі.

24 квітня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від прокуратури в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому остання спростовує доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/283/23 за позовною заявою Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговими транспортними засобами в сумі 16 148 грн. 45 коп., підготовче судове засідання призначено на 24 квітня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 квітня 2023 року відкладено підготовче засідання на 15 травня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15 травня 2023 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/283/23 за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговими транспортними засобами в сумі 16 148 грн. 45 коп. та призначено розгляд справи № 918/283/23 до судового розгляду по суті на 29 травня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29 травня 2023 року відкладено розгляд справи 918/283/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 12 червня 2023 року.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення, висновок суду та джерела права й акти їх застосування.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

03 березня 2021 року посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки відповідно до направлення на рейдову перевірку від 01 березня 2021 року № 010312, на 467 км авто дороги Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя (через Кременчук) - Маріуполь проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF XF 95.530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки BULTHUIS, модель ТАТА-23, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

При проведенні габаритно-вагового контролю посадовим особам Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надано свідоцтва про реєстрацію вантажного автомобіля марки DAF XF 95.530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки BULTHUIS, модель ТАТА-23, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником яких зазначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ., що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів та інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено довідку № 045508 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03 березня 2021 року, акт № 027008 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03 березня 2021 року, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом № 260638 від 03 березня 2021 року, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням транспортним засобом - вантажним автомобілем марки DAF XF 95.530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки BULTHUIS, модель ТАТА- 23, реєстраційний номер НОМЕР_2 нормативних вагових параметрів.

Фактична повна маса транспортного засобу становить 41,28 т при допустимій - 40 т, а навантаження на строєну вісь становить 24,05 т при допустимому - 22 т. При цьому, перевезення здійснювалося без оформлення дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами України.

На підставі акта № 027008 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03 березня 2021 року проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 03 березня 2021 року, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 480, 60 євро, що еквівалентно 16 148 грн. 45 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 03 березня 2021 року.

Розрахунок здійснено відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно- вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року (далі - Порядок № 879).

Примірники документів, що складались під час проведення перевірки, для виконання надіслано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 рекомендованим листом № 34161/3.1/24-21 від 12 травня 2021 року.

Відповідач не спростовуючи факту перевищення нормативно-вагових параметрів вантажним автомобілем марки DAF XF 95.530, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки BULTHUIS, модель ТАТА-23, реєстраційний номер НОМЕР_2 та не оскаржуючи у встановленому законом порядку дій посадових осіб Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо нарахування стягуваної суми збитків, не сплатив нараховану плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Отже, зважаючи на вищевикладене та те, що вказана заборгованість відповідачем не сплачена, на переконання прокуратури вказані обставини є підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Наведені обставини стали причиною звернення прокуратури з позовом та є предметом спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги в даній справі задоволенню підлягають з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники та водії повинні мати і пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

При цьому, документами для здійснення внутрішніх перевезень для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством, а для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж (ч., 2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року у справі № 460/4846/21, яке набрало законної сили 23 червня 2022 року, встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є автомобільним перевізником, цей факт не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням товаро транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Відповідно до п. З Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року (далі - Правила № 30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У свою чергу, положенням п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т, здвоєнні осі - 18 т, строєні - 24 т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно- правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства. Із положень пункту 4 Правил № 30 випливає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), видані перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де ГІ - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази. Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом ЗО календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з ч. З ст. 5 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько- правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (ч. ч. 1, 2 ст. 216 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 747/45/20, власник великогабаритного транспортного засобу має сплатити визначену Управлінням суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

У справі № 819/1381/16 Верховний Суд (постанова від 03 липня 2019 року) зробив висновок, що у випадку, якщо вагові параметри транспортного засобу перевищують нормативні за нормами Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІН, Порядку № 879, то відповідальним за правопорушення є сам власник. Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Зміст і призначення закріпленої у Порядку № 879 плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає насамперед у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Положення цього нормативного акта, оприлюдненого в установленому законом порядку, у повній мірі визначають механізм здійснення габаритио-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Отже, визначення розміру заподіяних збитків відповідно до способу, передбаченого підзаконним нормативно-правовим актом, не суперечить чинному законодавству.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 926/16/19 від 12 лютого 2020 року та № 917/210/19 від 12 грудня 2020 року.

Отже, зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлені до відповідача позовні вимоги є обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Отже, Укртрансбезпека та її територіальні органи мають правові підстави для нарахування, а також вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про правомірне нарахування плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування..

До стягнення з відповідача підлягає сума плати в розмірі 16 148 грн. 45 коп.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні в розумінні ст. ст. 74-78 ГПК України будь-які докази сплати у повному обсязі заборгованості.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

З правовою позицією та аргументами прокуратури суд погоджується та приймає останні.

Щодо аргументів відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Розрахунок здійснено відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно- вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року.

Визначення розміру заподіяних збитків відповідно до способу, передбаченого вказаним підзаконним нормативно-правовим актом, не суперечить чинному законодавству.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 926/16/19 від 12 лютого 2020 року та № 917/210/19 від 12 лютого 2020 року.

Пунктами 23, 24 Порядку № 879 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 914/3255/20, системний аналіз цих нормативних приписів свідчить про те, що вони визначають у взаємозв`язку окрему процедуру припинення порушення та відшкодування перевізником завданої шкоди, що складається з послідовності дій порушника: 1) приведення у відповідність до нормативів габаритно- вагових параметрів транспортного засобу; 2) здійснення перевізником плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України; 3) проходження транспортним засобом повторного габаритно- вагового контролю за результатами якого фактів перевищення габаритно- вагових параметрів не виявлено, тобто обов`язкове вчинення всієї сукупності цих дій до продовження транспортним засобом порушника подальшого руху за маршрутом.

Однак, відповідачем не внесено плату за проїзд великовагового транспортного засобу.

Окрім того, відсутні докази на підтвердження того, що транспортний засіб відповідача продовжив подальший рух за маршрутом не лише після внесення плати за його проїзд, а також після приведення його вагових параметрів у відповідність з установленими нормативами та повторного габаритно-вагового контролю.

Таким чином, правильним є розрахунок плати за проїзд з урахуванням всієї протяжності маршруту, а не лише до точки здійснення габаритно-вагового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 914/3255/20.

При цьому слід звернути увагу на те, що перевищення вагових параметрів транспортного засобу відбулося в місці його завантаження, в місці зважування автомобіля відповідач не розвантажив його до встановлених нормативів, не пройшов повторний габаритно-ваговий контроль та продовжив шлях з перевищенням нормативно-вагових параметрів.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що вага транспортного засобу з вантажем у місці розвантаження Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна" однакова з вагою у місці завантаження Приватного акціонерного товариства "Славутський солодовий завод", яка вказана у товарно-транспортній накладній.

Окрім того, надані відповідачем фотокопії з журналу прийому (зважування) сировини для пивовиробництва Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна" кінцевої точки маршруту транспортного засобу, об`єктивно не підтверджують вагу транспортного засобу під час руху до місця призначення та не спростовують результати зважування на пунктах габаритно-ваго в ого контролю. Комерційне зважування не є габаритно-ваговим контролем. Також відповідачем не надано документи, які підтверджують сертифікацію та повірку зважувального обладнання, на якому проводилося комерційне зважування.

Таким чином, при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлені до відповідача позовні вимоги є обґрунтованими.

Отже, з правовою позицією та аргументами відповідача суд не погоджується та не приймає останню.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп. покладає на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 16 148 (шістнадцять тисяч сто сорок вісім) грн. 45 коп., що еквівалентно 480,60 євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/22160100, , банк одержувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку иА0008479, код класифікації доходів бюджету 22160100).

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52 , р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувача -Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.