cправа № 911/3730/16 (911/197/21)
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В. В., Погребняк В. Я.,
за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.
розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн"
про ухвалення додаткового судового рішення
у справі за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" арбітражного керуючого Ігнатченка Юрія Васильовича
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"
про витребування майна з чужого незаконного володіння
в межах справи №911/3730/16
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн"
Учасники справи:
ТОВ "Цемлайн": Бондар А. В. (адв.);
ОСОБА_1 : не з`явився;
1. Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" (далі - ТОВ "Цемлайн") арбітражний керуючий Ігнатченко Юрій Васильович звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про витребування майна з незаконного володіння відповідача.
2. Рішенням Господарського суду Київської області від 18.06.2021 у справі №911/3730/16(911/197/21) позов ліквідатора задоволено, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ "Цемлайн" бетонозмішувальний завод O.Cuoghi тип WET RAPID 4/160 СВ 4500/3000 (скрипова версія) по виготовленню 120 куб.м./год вологого бетону шляхом зобов`язання ОСОБА_1 передати ТОВ "Цемлайн" бетонозмішувальний завод O.Cuoghi тип WET RAPID 4/160 СВ 4500/3000 (скрипова версія), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ліквідатора ТОВ "Цемлайн" арбітражного керуючого Ігнатченка Ю. В. 4 540,00 грн. судового збору.
3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 скасовано вищевказане рішення місцевого господарського суду від 18.06.2021 у справі № 911/3730/16 (911/197/21) та ухвалено нове рішення про відмову у позові.
4. Постановою Верховного Суду від 20.06.2023 задоволено касаційні скарги ліквідатора ТОВ "Цемлайн" арбітражного керуючого Ігнатченко Ю. В. та голови комітету кредиторів ОСОБА_2 , скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та залишено в силі рішення Господарського суду Київської області від 18.06.2021 у справі №911/3730/16(911/197/21).
5. 21.06.2023 на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява ТОВ "Цемлайн" про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, про що ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 вказані судові витрати, а саме:
6. В обґрунтування заявлених вимог ТОВ "Цемлайн" зазначено наступне:
- заявлений до стягнення з відповідачки розмір витрат є обґрунтованим та співмірним зі складністю даної справи, вартість послуг на супровід справи у суді кожної інстанції відповідає рівню цін на послуги адвоката станом на дату замовлення таких послуг;
- наразі витрати на послуги адвоката не оплачені, оскільки погашення таких витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, здійснюється у спеціальному порядку. Водночас, відсутність оплати не є підставою для відмови у стягненні витрат відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19;
- для відповідача сума понесених позивачем судових витрат не є надмірною, оскільки сама відповідачка за супровід справи у суді касаційної інстанції замовила послуги адвоката, вартість яких склала 70 000 грн.
7. Зважаючи на те, що строк розгляду заяви та ухвалення додаткового рішення відповідно до частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обмежений строком у десять днів з дня надходження відповідної заяви, ухвалою Верховного Суду від 22.06.2023 заяву ТОВ "Цемлайн" призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.06.2023 о 14:30.
8. В судовому засіданні 27.06.2023 представник ТОВ "Цемлайн" в особі арбітражного керуючого Ігнатченка Ю. В. адвокат Бондар А. В. підтримав подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі.
9. Інші учасники справи явку своїх представників у судове засідання 27.06.2023 не забезпечили, заперечень стосовно поданої заяви до Суду не надійшло, що відповідно до частини четвертої статті 244 ГПК України не перешкоджає розгляду заяви.
10. Дослідивши доводи поданої заяви та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника заявника, Верховний Суд дійшов наступних висновків.
Стосовно витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги
11. Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір", відповідно до частини першої статті 4 якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
12. В статті 4 названого Закону визначено ставки судового збору, які підлягають сплаті, зокрема, за подання позовної заяви (залежно від того, вимоги майнового чи немайнового характеру спору заявлені), апеляційної та касаційної скарг.
14. Як зазначалося вище, постановою Верховного Суду від 20.06.2023 касаційну скаргу ліквідатора ТОВ "Цемлайн" арбітражного керуючого Ігнатченко Ю. В. було задоволено, але в той же час у постанові не вирішено питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги.
15. Відповідно до частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
16. Зважаючи на задоволення касаційної скарги ТОВ "Цемлайн", витрати останнього по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на відповідача у справі - ОСОБА_1 , і в цій частині вимог заява ТОВ "Цемлайн" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Стосовно витрат на правову (правничу) допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції
17. Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
18. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
19. В частині першій статті 221 ГПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
20. Виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
21. Заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (пункти 57- 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
22. Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Для поновлення строку необхідним є наведення конкретних обставин, надання відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації особою своїх прав (подібний висновок наведений у пункті 4.22 постанови Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 922/1116/22).
24. Згідно з наданими у судовому засіданні 27.06.2023 поясненнями представника ТОВ "Цемлайн" письмова заява з попереднім розрахунком витрат на правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції до матеріалів справи не подавалася, а щодо доказів на підтвердження надання відповідних послуг, то про це представник позивача усно повідомив суд апеляційної інстанції до прийняття постанови у цій справі. Частина доказів, строк на подання яких просив поновити позивач, зокрема замовлення №2 від 05.09.2021 до договору про надання правової допомоги від 22.04.2021 стосується надання послуг з питань представництва інтересів ТОВ "Цемлайн" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ігнатченка Ю. В. в Північному апеляційному господарському суді.
25. Колегія суддів враховує, що для реалізації права на отримання компенсації витрат на правничу допомогу та подачу додаткових доказів, ТОВ "Цемлайн" мало виконати свій обов`язок - подати такі докази протягом п`яти днів з дня ухвалення постанови або навести поважні причини пропуску такого строку.
26. Однак, заявником не обґрунтовано поважність причин пропуск строку подання додаткових доказів про понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим подані додаткові докази в цій частині витрат залишаються без розгляду на підставі частини восьмої статті 129 ГПК України.
Стосовно витрат на правову (правничу) допомогу адвоката в суді касаційної інстанції
27. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
28. Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
29. Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
30. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
31. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
32. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
33. Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
34. Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
35. Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 129 ГПК України).
36. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
37. Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
38. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
39. Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
40. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
41. Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
42. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
43. Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
44. Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
45. Як вбачається зі змісту поданої ТОВ "Цемлайн" заяви, 22.04.2021 між адвокатом Бондар А. В. (далі - адвокат) та ТОВ "Цемлайн" (далі - клієнт) укладено договір надання правової допомоги, за умовами якого передбачено наступне:
- клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, що включає в себе надання юридичної допомоги, правової допомоги, правничої допомоги та представницьких послуг (пункт 1.1);
- сторони погодили, що адвокатом будуть надані послуги з питань представництва інтересів у справі № 911/3730/16 (911/197/21) (пункт 1.2);
- отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару (пункт 4.1).
48. Наведений перелік послуг було надано адвокатом Бондар А. В., але не оплачено ТОВ "Цемлайн" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ігнатченка Ю. В. Згідно з наведеним у заяві ТОВ "Цемлайн" обґрунтуванням, погашення таких витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, здійснюється в спеціальному порядку, а відсутність оплати не є підставою для відмови у стягненні витрат, що узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
49. Колегія суддів враховує, що пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України передбачає визначення розміру витрат на професійну допомогу адвоката на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості не лише сплаченої, а й тієї, що підлягає сплаті відповідною стороною.
50. Також колегія суддів звертається до правових висновків, викладених Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 (пункт 6.5), згідно з якими за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
51. Дослідивши надані заявником докази та наведене у заяві обґрунтування, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю цієї справи та складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки:
- позиція ТОВ "Цемлайн" по суті спору не змінювалася протягом розгляду даної справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій;
- інтереси ТОВ "Цемлайн" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ігнатченка Ю. В. в судах усіх інстанцій представляв один і той самий адвокат Бондар А. В., який був обізнаний з обставинами даної справи, наявними у справі матеріалами та позицією учасників справи щодо суті спору.
52. Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному конкретному випадку наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. В решті заява ТОВ "Цемлайн" задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемлайн" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк