ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" червня 2023 р. Справа № 924/143/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Желіхівській О.О., розглянувши справу

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес"

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 321967,2 грн. основного боргу, 430,57 грн. 0,3% річних, 19548,08 грн. інфляційних втрат

та за зустрічним позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес"

про стягнення 16076,38 грн. пені, 19704,72 грн. штрафу

за участю представників:

позивача (за первісним позовом): Власенко Ю.Д. (присутній до оголошення перерви у засіданні 07.06.2023р. в режимі відеоконференції);

відповідача (за первісним позовом): Фурман Т.О. (присутня у засіданні 09.05.2023р. в режимі відеоконференції).

У судовому засіданні 07.06.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція", в якій просить суд стягнути з відповідача 341945,85 грн. заборгованості, з яких 430,57 грн. 0,3% річних, 19548,08 грн. інфляційних втрат на підставі договору поставки № 53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р.

В обгрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом вказує на те, що 02.05.2022р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Еквівес" та ДП «НАЕК» «Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС» було укладено договір поставки № 53-124-08-22-17674, відповідно до п. 1.1. якого позивач взяв не себе зобов`язання передати у власність відповідачу продукцію, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити дану продукцію згідно з найменуванням, асортиментом, виробником кількістю, ціною та з кодом УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 та є невід`ємною частиною договору (Насоси та компресори, код ДК 4212000-6). При цьому, зазначено, що пунктом 4.1. договору встановлена ціна товару у розмірі 380525 грн. без ПДВ. Всього ціна договору 456630 грн. з ПДВ. В подальшому, як зазначив позивач за первісним позовом, відповідно до видаткової накладної №Е-485 від 18.05.2022р. відповідачем було отримано продукцію загальною вартістю 134662,80 грн. згідно специфікації №1 від 02.05.2022р., оформленим ярликом на придатну продукцію №Я-10-49-24 від 20.05.2022р.

Оплата відповідачем була здійснена в повному обсязі за дану поставку згідно платіжного доручення №5293 від .09.05.2022р. на суму 91326 грн. (передоплата 20% згідно пункту 5.1. договору), платіжного доручення №6461 від 14.06.2022р. на суму 36114 грн. та платіжним дорученням № 10985 від 01.11.2022р. на суму 7222,80 грн.

Відповідно до видаткової накладної №Е-485/1 від 14.06.2022р. відповідачем було отримано продукцію загальною вартістю 50904 грн. згідно специфікації №1 від 02.05.2022р., оформленим ярликом на придатну продукцію №Я-10-69-24 від 17.06.2022р. Оплата за дану поставку не проведена відповідачем до цього часу. Відповідно до видаткової накладної №Е-485/2 від 16.08.2022р. Відповідачем було отримано продукцію загальною вартістю 260630,40 грн. згідно специфікації №1 від 02.05.2022р., оформленим ярликом на придатну продукцію №Я-10-109-24 від 16.08.2022р. Оплата за дану поставку не проведена відповідачем до цього часу. Відповідно до видаткової накладної №Е-485/3 від 28.09.2022р. відповідачем було отримано продукцію загальною вартістю 10432,80 грн. згідно специфікації №1 від 02.05.2022р., оформленим ярликом на придатну продукцію №Я-10-135-24 від 04.10.2022р. Оплата за дану поставку не проведена відповідачем до цього часу.

За таких умов, як зазначив позивач, загальна вартість поставленого позивачем товару відповідачу за період з 18.05.2022р. по 28.09.2022р. складає 456630 грн. При цьому, відзначено, що відповідачем було здійснено часткову оплату у сумі 134662,80 грн. Загальна сума основного боргу за договором поставки № 53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р. на момент звернення до суду складає 321967,20грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач за первісним позовом просить позов задовольнити.

У відзиві на позов, поданому 02.03.2023р., відповідач за первісним позовом проти позову заперечує, вказавши таке.

Прийняте на себе зобов`язання з проведення попередньої оплати було виконано покупцем належним чином, у встановлений п. 5.1. договору строк, при цьому відповідно до платіжного доручення №5293 від 09.05.2022р. на розрахунковий рахунок постачальника було перераховано 91326 грн. Оплата решти товару в сумі 365304 грн. з ПДВ мала бути проведена у вигляді кінцевого розрахунку протягом 14 днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно з СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії». Отже, як зазначив відповідач за первісним позовом, обов`язок провести кінцевий розрахунок за товар виникає у покупця лише після постачання всього обсягу товару за договором від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674 з дати наступної після дати оформлення ярлика на товар, з постачанням якого договір розцінюється як такий, що виконаний в повному обсязі. Відтак, враховуючи, що товар в повному обсязі на суму 456630 грн. з ПДВ, був поставлений після здійснення постачальником останньої передачі товару за видатковою накладною від 28.09.2022р. №Е-485/3 на суму 10432,80 грн., ярлик на яку був оформлений 04.10.2022р., обов`язок покупця оплатити товар виник з 05.10.2022р. Відповідно, як вважає відповідач за первісним позовом, саме з цієї дати 05.10.2022р. у постачальника виникло право на оплату товару відповідно до п. 5.1.1. договору. Разом із тим, відповідач за первісним позовом, зауважив, що умови укладеного між позивачем і відповідачем договору №53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р. не наділяли постачальника ні правом, ні обов`язком здійснювати поставку товару частинами.

Здійснюючи поступову поставку товару, постачальник керувався виключно інтересами власної зручності. Діюча у покупця процедура організації вхідного контролю продукції для ВП Компанії, згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції», визначає проведення вхідного контролю товару при наявності належним чином оформлених товаро супровідних документів. Однак, як зазначив відповідач за первісним позовом, приймання товару частинами, не є підставою для його оплати всупереч умовам договору від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674, оскільки сторонами при укладені договору у розділі 5 узгоджений чіткий порядок оплати товару, який не наділяв покупця правом проведення оплати товару частинами, по мірі його постачання. Враховуючи, що оплата товару згідно із п. 5.1.1 договору мала бути проведена протягом 14 днів з дати оформлення ярлика, останнім днем строку оплати товару є 18.10.2022р., вважає відповідач за первісним позовом. Відповідно, виходячи із умов договору від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674 датою, з якої починається прострочення оплати товару є 19.10.2022р. На підставі вищевикладеного, відповідач за первісним позовом вважає, що долучений позивачем до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат та 0,3 % річних є безпідставним та необґрунтованим, відповідно нараховані 430,57 грн. 0,3% річних та 19548,08 грн. інфляційні втрати такими, що не підлягають стягненню.

Щодо суми основного боргу за договором від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674, відповідач за первісним позовом відзначив, що не мав можливості в строк, встановлений договором, і немає такої можливості на цей час відповідач не мав можливості своєчасно здійснити повну оплату поставленого позивачем товару внаслідок дії об`єктивних та незалежних від відповідача обставин. При цьому, відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.2-7.1 від 28.02.2022р. Таким чином, відповідач зазначив, що на теперішній час відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Зазначені втрати виробничих потужностей негативно вплинули на фінансовий стан відповідача. Так, вже за І півріччя 2022 року ДП "НАЕК "Енергоатом" понесені значні збитки в розмірі майже 4,8 млрд.грн., що підтверджується показниками про фінансові результати відповідача із Фінансового звіту ДП "НАЕК "Енергоатом" за 2 квартал 2022 року (звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)), оприлюдненого відповідачем відповідно до Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" на офіційному сайті Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України. Водночас, відповідач звертає увагу на те, що негайне виконання рішення суду про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" грошових коштів ставить під загрозу фінансування заходів із забезпечення сталої та безпечної роботи об`єктів атомної енергетики чим загрожує безпеці держави та населенню України взагалі. Негайне виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" судового рішення про стягнення коштів може спричинити невиконання ДП "НАЕК "Енергоатом" спеціальних обов`язків для забезпечення доступності ціни на електричну енергію для населення.

За таких обставин, ухвалення судом відстрочення виконання рішення суду про стягнення з відповідача грошових коштів буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, вважає відповідач.

При цьому, відповідач зазначив, що позивачем на надано суду будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу будь-яких збитків або шкоди у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих за договорами послуг.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог; у разі ухвалення судом рішення у справі про повне або часткове задоволення позовних надати відповідачу відстрочення виконання такого рішення суду тривалістю 1 календарний рік з моменту набрання таким рішенням суду законної сили, але не менше ніж до закінчення 2 календарних місяців з моменту припинення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

У зустрічному позові позивач за зустрічним позовом просить суд: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Еквівес» на користь державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» 16076,38 грн. пені за порушення строків поставки товару за договором від 02.05.2022 №53-124-08-22-17674 та 19704,72 грн. штрафу, а також сплачений у зв`язку з пред`явленням до суду цього зустрічного позову судовий збір у сумі 2684грн.

В обґрунтування поданого зустрічного позову відзначено, що відповідно до умов договору №53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р., зокрема п. 5.1. зобов`язання з проведення попередньої оплати покупець виконав належним чином, при цьому 09.05.2022р. на рахунок ТОВ «Еквівес» в якості попередньої оплати відповідно до платіжного доручення №5293 були перераховані грошові кошти в сумі 91326 грн. Відтак, як стверджує позивач за зустрічним позовом, враховуючи п. 3.1. договору від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674 поставка товару мала бути здійснена в строк до 18.06.2022р. При цьому, як зауважив позивач за первісним позовом, 18.06.2022р. припадає на вихідний день, в силу ст. 254 Цивільного кодексу України, останнім днем строку поставки товару є перший за ним робочий день, тобто - 20.06.2022р. Проте, у встановлений договором строк, товар був поставлений ТОВ «Еквівес» лише частково в сумі 185566,80 грн., в т.ч.: за видатковою накладною від 18.05.2022р. №Е-000000485 на суму 134662,80 грн.; за видатковою накладною від 14.06.2022р. №Е-485/1 на суму 50904 грн.

Решта товару в сумі 274063,20 грн. була поставлена з порушенням строку, визначеного п. 3.1 договору від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674, а саме: за видатковою накладною від 16.08.2022р. №Е-485/2 (отримано 17.08.2022р.) суму 260630,40 грн. за видатковою накладною від 28.09.2022р. №Е-485/3 (отримано 30.09.2022р.) на суму 10432,80 грн. Таким чином, як стверджує позивач за зустрічним позовом, відповідач допустив прострочення виконання своїх зобов`язань за договором від 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674 щодо строків поставки товару вартістю 271063,20 грн. з ПДВ і загальний період такого прострочення починаючи з 21.02.2022р. по 30.09.2022р. включно складає 92 календарних дня. Також, посилаючись на положення пунктів 8.1, 8.2. договору позивач за зустрічним позовом вказує на те, що за порушення строків поставки товару ТОВ «Еквівес» за договором 02.05.2022р. №53-124-08-22-17674 зобов`язане сплатити для ВП ХАЕС пеню в розмірі 16076,38 грн. та штраф в розмірі 19704,72 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач за зустрічним позовом просить задовольнити позовні вимоги, викладені у зустрічному позові.

У відзиві на зустрічну позовну заяву, поданому 07.04.2023р. відповідач за зустрічним позовом відзначив, зокрема таке. Заявляючи свої позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом посилається на порушення ТОВ «Еквівес» термінів поставки продукції за договором поставки № 53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р., що стало підставою для нарахування пені в розмірі 16076,38 грн. та штрафу в розмірі 19704,72 грн. Строк поставки товару визначений в п. 3.1 договору і становить 40 днів з дати оплати товару відповідно до п. 5.1 договору, але не пізніше дати припинення воєнного стану оголошеного Указом Президента від 24.02.2022р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні». Матеріалами справи підтверджено та визнається позивачем за зустрічним позовом, факт поставки ТОВ «Еквівес» наступного товару: загальною вартістю 134662,80 грн. згідно видаткової накладної №Е-485 від 18.05.2022р., оформленого ярликом на придатну продукцію №Я-10-49-24 від 20.05.2022р.; загальною вартістю 50904 грн. згідно видаткової накладної №Е-485/1 від 14.06.2022р., оформленого ярликом на придатну продукцію №Я-10-69-24 від 17.06.2022р.; загальною вартістю 260630,40 грн. згідно видаткової накладної №Е-485/2 від 16.08.2022р., оформленого ярликом на придатну продукцію№Я-10-109-24 від 16.08.2022р.; загальною вартістю 10432,80 грн. згідно видаткової накладної №Е-485/3 від 28.09.2022р., оформленого ярликом на придатну продукцію №Я-10-135-24 від 04.10.2022р. За таких умов, як вважає відповідач за зустрічним позовом, поставка товару за договором була проведена з 18.05.2022р. по 28.09.2022 року.

Разом з тим, Указом Президента України №64 від 24.02.2022р. було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На підставі викладеного вище, воєнний стан, запроваджений Указом Президента України №64 від 24.02.2022р., не припинявся ні на момент поставки товару, ні на момент підготовки даного відзиву, при цьому відповідач за зустрічним позовом виконав свої зобов`язання в повному обсязі своєчасно, що свідчить про безпідставність зустрічних позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, відповідач за зустрічним позовом просить відмовити у зустрічному позові.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

02.05.2022р. між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від мені якого діє відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (покупцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еквівес" (постачальником) укладено договір поставки № 53-124-08-22-17674 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД Товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Згідно із п. 1.2 договору ппредметом поставки по даному договору є товар : код 42120000-6 (Насоси, та компресори).

Як передбачено п. 1.3. договору місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області.

Відповідно до п. 3.1. договору строк поставки товару становить протягом 40 днів з дати оплати товару-відповідно п. 5.1 договору, але не пізніше дати припинення воєнного стану оголошеного Указом Президента від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно із п. 3.2. договору поставка товару згідно специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DAP згідно з ІНКОТЕРМС 2010 на склад (вантажоодержувача) за адресою: (Хмельницьке відділення ВП «Складське господарство» склад - №10, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницька область, 30100).

Як передбачено п. 3.5. договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна товару по договору становить 380525 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 76105 грн., всього ціна договору: 456630 грн. з ПДВ грн.

Згідно із 4.2. договору ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (додаток №1 до договору).

Як передбачено п. 5.1. договору попередню оплату за товар в розмірі 20% від ціни договору покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 91326 грн. з ПДВ на розрахунковий рахунок постачальника протягом 20 днів з дати укладення сторонами договору.

Відповідно до пп. 5.1.1. договору кінцевий розрахунок по договору в розмірі 80% від ціни договору, що складає 365304 грн. з ПДВ покупець здійснює, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 14 днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії».

Згідно із п. 5.3. договору датою проведення розрахунку вважаєтеся дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця.

Розділом 6 договору визначені права та обов`язки сторін, де у п. 6.1. вказано, що покупець зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленого товару.

В свою чергу, постачальник зобов`язаний, зокрема: забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором (п. 6.3.).

Як передбачено п. 6.4. договору постачальник має право, зокрема: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар.

Розділом 8 договору встановлена відповідальність сторін, де у п. 8.1. вказано, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.2. договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару, за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

Згідно із п. 8.4. договору у випадку порушення строків оплати товару покупець на вимогу постачальника, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3 % річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.

Як передбачено п. 8.10. договору сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій, передбачених пунктами 8.2, 8.3, 8.5 цього договору становить 3 роки.

Відповідно до п. 9.2. договору досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності є для сторін обов`язковим.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2022р., а в частині оплати за поставлений товар та виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені цим договором - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (п. 11.1).

Договір скріплено підписами та печатками сторін.

До договору додані: додаток №1 «Специфікація №1» вартість товару становить 456630 грн. та додаток № 2 «Технічна специфікація», де визначені технічні характеристики товару.

Відповідно до видаткових накладних № Е-485/1 від 14.06.2022р. на суму 50904 грн., № Е-485 від 18.05.2022р. на суму 134662,80 грн., № Е-485/2 від 16.08.2022р. на суму 260630,40 грн., № Е-485/3 від 28.09.2022р. на суму 10432,80 грн., скріплених підписами та печатками сторін, ярликів на придатну продукцію № Я-10-49-24 від 20.05.2022р., № Я-10-109-24 від 16.08.2022р., № Я-10-135-24 від 04.10.2022р., № Я-10-69-24 від 17.06.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Еквівес" (постачальником) поставлено державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупцю) товар на суму 456630 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 5293 від 09.05.2022р. на суму 91326 грн., № 10985 від 01.11.2022р. на суму 7222,80 грн., № 6461 від 14.06.2022р. на суму 36114 грн. державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" перераховано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" 134662,80 грн.

У претензії № 510 від 23.09.2022р., адресованому в.о. заступнику генерального директора із забезпечення виробництва ВП ХАЕС Гуменюку В., директор товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" Гордєєв І., зокрема зазначив про те, що сума заборгованості за даними бухгалтерського обліку за двома договорами складає 383374,80 грн.

Також, вказано, що договір не містить відкладальних обставин для виконання зобов`язання з оплати.

Враховуючи викладене, товариство з обмеженою відповідальністю "Еквівес" направило 2 примірники акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021р. по 23.09.2022р. за договором № 53-124-01-22-17536 та за договором № 53-124-08-22-17674, що підписані зі сторони товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" та просить провести звірку шляхом підписання даних актів, 1 примірник якого повернути ТОВ "Еквівес".

Крім того, погоджену суму заборгованості просить оплатити в найближчий час.

У претензії № 2236 від 12.12.2022р., адресованій генеральному директору Козюрі А. державного підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", товариство з обмеженою відповідальністю "Еквівес" просить за можливістю здійснити оплату заборгованості за договором у розмірі 383374,80 грн. та надати письмову відповідь та погоджену суму заборгованості оплатити до 25.12.2022р. на відповідний рахунок .

У відповіді на претензію, адресованій директору товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" Гордєєву І., генеральний директор державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Козюра А. просить не звертатись до суду за примусовим стягненням заборгованості та надати можливість ВП ХАЕС здійснити погашення заборгованості за договорами від 02.05.2022р.

У претензії відокремленого підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", адресованій директору ТОВ "Еквівес" вимагає у строк не пізніше 7 днів з моменту отримання цієї претензії сплатити для відокремленого підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" пеню, штраф за неналежне виконання товариством умов договору №53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р. поставки щодо строків поставки товару, перерахувавши зазначені грошові кошти на відповідний розрахунковий рахунок.

В якості доказів надіслання вказаної претензії є копії конверту, накладної та опису вкладення у цінний лист.

В матеріалах справи також наявні копії: Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 5 від 23.01.2023р.; Положення про відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", затвердженого т.в.о. 01.10.2020р.; посадової інструкції генерального директора ВВ «Хмельницька АЕС, затвердженої 28.07.2022р.; наказу № 99-к від 03.02.2020р.; звіту про рух грошових коштів відокремленого підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція"; звіту про фінансові результати відокремленого підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", листа № 2024/02.-0-7.1 від 28.02.2022р. Торгово-промислової палати України тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як передбачено ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України визначено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, судом зауважується, що умовами договору, а саме п. 8.4. передбачено, що у випадку порушення строків оплати товару покупець на вимогу постачальника, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3 % річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020р. у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування, суд вважає правомірним та арифметично вірним нарахування 428,42 грн. 0,3% річних та 19548,08 грн інфляційних втрат, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. У задоволенні вимог про стягнення решти інфляційних втрат слід відмовити з огляду на їх необґрунтованість.

Відповідачем доказів на підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості не подано.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Таким чином, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти, зміст позовних вимог, з огляду на те, що відповідачем прострочено погашення основної заборгованості за договором, оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне: первісний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 321967,2 грн. основного боргу, 430,57 грн. 0,3% річних, 19548,08 грн. інфляційних втрат задовольнити частково; стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3, код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Хмельницька область, місто Нетішин, вулиця Енергетиків, будинок 20, код 21313677) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" (місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 8, офіс 199, ідентифікаційний код 37502259) 321967,2 грн. основного боргу, 428,42 грн. 0,3% річних, 19548,08 грн. інфляційних втрат.

У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 5129,16 грн. відшкодування судового збору (тобто, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог).

Крім того, відповідач просить надати йому відстрочення виконання рішення суду тривалістю 1 календарний рік з моменту набрання таким рішенням суду законної сили, але не менше ніж до закінчення 2 календарних місяців з моменту припинення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р.

З цього приводу судом відзначається, що згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. З аналізу вищенаведеної норми слідує, що відстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. Також відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "ІммобільяреСаффі" проти Італії", № 22774/93).

Враховуючи те, що існування заборгованості підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Враховуючи встановлені судом обставини у сукупності, в тому числі наявність вини відповідача у виникненні спору, відсутність доказів наявності виключних обставин, які об`єктивно свідчать про неможливість виконання рішення на даний час, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом судом відзначається таке.

Позивач за зустрічним позовом вказує, зокрема на те, що відповідач за зустрічним позовом допустив прострочення виконання своїх зобов`язань за договором №53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р. щодо строків поставки товару вартістю 271063,20 грн. з ПДВ і загальний період такого прострочення починаючи з 21.02.2022р. по 30.09.2022р. включно складає 92 календарних дня.

Також, посилаючись на положення пунктів 8.1, 8.2. договору, позивач за зустрічним позовом вказує на те, що за порушення строків поставки товару ТОВ «Еквівес» за договором №53-124-08-22-17674 від 02.05.2022р. зобов`язане сплатити для ВП ХАЕС пеню в розмірі 16076,38 грн. та штраф в розмірі 19704,72 грн.

Судом зауважується, що строк поставки товару визначений в п. 3.1 договору і становить 40 днів з дати оплати товару відповідно до п. 5.1 договору, але не пізніше дати припинення воєнного стану оголошеного Указом Президента від 24.02.2022р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні». Разом з тим, Указом Президента України №64 від 24.02.2022р. було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На підставі викладеного вище, воєнний стан, запроваджений Указом Президента України №64 від 24.02.2022р., не припинявся ні на момент поставки товару, ні на момент розгляду справи.

Відтак, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти, зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне у задоволенні зустрічного позову відмовити з огляду на його безпідставність.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у справі за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом. Повний текст рішення (враховуючи зміст положень ст.233 ГПК України) остаточно складено у 10-ий робочий день після оголошення вступної та резолютивної частин рішення, тобто 21.06.2023р.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 321967,2 грн. основного боргу, 430,57 грн. 0,3% річних, 19548,08 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3, код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Хмельницька область, місто Нетішин, вулиця Енергетиків, будинок 20, код 21313677) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Еквівес" (місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 8, офіс 199, ідентифікаційний код 37502259) 321967,2 грн. основного боргу, 428,42 грн. 0,3% річних, 19548,08 грн. інфляційних втрат, 5129,16 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

У решті первісного позову відмовити.

У зустрічному позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.06.2023р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 4 прим.: 1 - до справи; 2,3 - позивачу за первісним (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 8, офіс 199); 3,4 - відповідачу за первісним (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20).

Ел. адреси: позивачу

відповідачу