Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи навчання» про ухвалення додаткового рішення у справі
про стягнення 732 400,75 грн.
Представники сторін:
від позивача: не з`явились
від відповідача: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про стягнення 732 400,75 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № К-78 про публічні закупівлі від 20.08.2020, а саме, в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 від 04.09.2020 та актом № 2 від 14.09.2020, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 672 400,00 грн. Крім того, позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 892,10 грн, інфляційні втрати у розмірі 30 585,01 грн та пеню у розмірі 23 523,64 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 (повний текст складений та підписаний 09.06.2023) позов було задовольнити частково, стягнуто з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» заборгованість у розмірі 672 400 грн 00 коп.; інфляційні втрати у розмірі 30 582 грн 01 коп.; 3% річних у розмірі 5 892 грн 10 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 633 грн 16 коп., в іншій частині позову відмовлено.

20.06.2023 через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення витрат на експертизу у розмірі 49 835, 54 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 443,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» про ухвалення додаткового рішення призначено на 28.06.2023 та запропоновано відповідачу подати до суду заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» про прийняття додаткового рішення.

26.06.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про покладення судових витрат на відповідача із додатками до них.

У судове засідання, призначене на 28.06.2023, представники позивача та відповідача не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про дату та час проведення судового засідання відповідними ухвалами суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи навчання», враховуючи подані відповідачем заперечення, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 443,71 грн та витрат на експертизу у розмірі 49 835, 54 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 35 443,71 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом, правова допомога надавалася позивачу на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги № 3/2023 від 04.01.2023, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» в особі директора та адвокатом Стретович Інною Сергіївною., та яким було продовжено дію Договору № 70/2021 про надання правничої (правової) допомоги від 21.09.2021.

Згідно з п.1.1 Договору клієнт доручає, а Адвокатка, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правничу (правову) допомогу, визначену в п. 1.2. цього Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору, правова (правнича) допомога надається у таких формах:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання запитів, звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництво та захист інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, усіх інших правоохоронних органах тощо з будь-яких питань.

- виконання інших дій, передбачених законодавством.

За надання правової допомоги за цим договором сторони встановили оплату згідно з розрахунком гонорару, який додається до Договору (п.2.1 Договору).

Згідно з п. 2.3 Договору, Клієнт оплачує правничу (правову) допомогу на підставі виставленого Рахунку (рахунків).

Відповідно до п. 4.8 Договору, цим Договором продовжено дію Договору № 70/2021 від 21.09.2021 в частині дії п. 1.2 Договору № 70/2021 від 21.09.2021.

Додатком №1 до Договору №3/2023 від 04.01.2023 «Розрахунок гонорару за правничу (правову) допомогу (надання разової правничої (правової) допомоги)» сторонами було погоджено таки розцінки за надані адвокатом послуги:

- надання правничої (правової) допомоги згідно з п. 1.2. Договору, крім участі в судовому засіданні - 700 грн година;

- витрати на відрядження повністю оплачуються Клієнтом (проїзд, транспортні витрати, проживання готелі (орендованого житла), триразове харчування в закладі громадського харчування, добові витрати в сумі 1000 грн.);

- задоволення позову Клієнта, визнання позовних вимог іншою стороною, вирішення спору на користь Клієнта у будь-якій формі (на будь-якій стадії судового процесу). Гонорар сплачується протягом трьох календарних днів з дня отримання Клієнтом рахунку Адвокатки про сплату гонорару - 5% від суми задоволених судом майнових вимог (починаючи зі стадії подання позовної заяви), але не менше 3000 грн, 5000 (п`ять тисяч) гривень - якщо задоволено вимоги немайнового характеру;

- відмова у задоволенні позовної заяви іншого учасника процесу до Клієнта (на будь-якій стадії судового процесу). Гонорар сплачується протягом трьох календарних днів з дня отримання Клієнтом рахунку Адвокатки про сплату гонорару - 5% від суми майнових вимог опонента (починаючи зі стадії подання позовної заяви), але не менше 6000 грн, 5000 (п`ять тисяч) гривень - якщо задоволено вимоги немайнового характеру;

- вирішення спору (на будь-якій стадії позасудового розгляду) повністю або частково на користь Клієнта (претензійна робота, стягнення штрафів, мирова угода тощо) - 5% від суми, вказаної у документі Клієнта/до Клієнта (залежно від статусу Клієнта як боржника (порушника) чи кредитора), 5000 (п`ять тисяч) гривень - якщо задоволено вимоги немайнового характеру.

Відповідно до Акту виконаних робіт № 000028/2023 від 19.06.2023 до Договору № 70/2021 від 21.09.2021, сторони договору склали цей акт про те, що послуги з надання правової (правничої) допомоги були надані якісно та у відповідності до домовленості сторін. Клієнт не має зауважень до повноти, якості, обсягу, своєчасності, ціни наданої за цим актом правової (правничої) допомоги. Вартість робіт з надання правової (правничої) допомоги становить 35 443,71 грн.

Таким чином, загальний розмір винагороди за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 3/2023 від 04.01.2023, склав 35 443, 71 грн.

Частиною 4-5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи надані представником позивача документи на підтвердження наданих адвокатом послуг та з огляду на подані відповідачем заперечення, судом зазначається таке.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу Позивачем були надані наступні документи: копія Договору № 70/2021 від 21.09.2021 про надання правничої (правової) допомоги; копія Договору; копія Додатку № 1 до Договору; копія акту виконаних робіт № 000028/2023 від 19.06.2023 до Договору № 70/2021 від 21.09.2021.

Судом встановлено, що зі змісту зазначених вище документів неможливо встановити, стосовно якого правового питання адвокат Стретович І.Н. надавала правову допомогу позивачу, оскільки у договорах про надання правової допомоги зазначені лише загальні положення щодо порядку надання послуг, порядку їх оплати та види адвокатських послуг, які можуть бути надані адвокатом Стретович І.Н. щодо правових питань клієнта.

Натомість позивачем не було надано жодних документів, які б конкретизували надання адвокатом позивача правової допомоги саме у даній справі, оскільки в наданих позивачем доказах не зазначено предмет, стосовно якого надається правова допомога (відсутні реквізити Договору про публічні закупівлі № К78 від 20.08.2020); суб`єктний склад учасників спору (відсутні будь-які відомості, що правова допомога надається у зв`язку з наявним спором із КНУ ім. Тараса Шевченка); спосіб захисту; вид судочинства, в якому надається правова допомога; конкретні види правової допомоги (надання консультації, звернення із позовом до суду тощо), які надаються адвокатом Стретович І.Н. та строк їх надання тощо.

Крім того, з наданого позивачем акту виконаних робіт № 000028/2023 від 19.06.2023 до Договору № 70/2021 від 21.09.2021, не неможливо встановити, за які саме послуги позивач зобов`язаний сплатити гонорар адвокату Стретович І.Н. у зв`язку із відсутністю у цьому акті детального опису наданих адвокатом послуг; час, витрачений адвокатом на надання послуг; вартість кожної наданої послуги; посилання на судову справу або будь-які інші дані, які б дали підстави дійти висновку, що оплата гонорару передбачає надані послуги саме в ході розгляду даної судової справи.

Отже, на переконання суду, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення останнім витрат на правничу (правову) допомогу за розгляд справи № 910/16784/21, що в свою чергу унеможливлює задоволення зазначених вимог позивача судом.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи Навчання» в частині стягнення з відповідача витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 35 443,71 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи у розмірі 49 835,54 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Проте, у позовній заяві, позивачем не було зазначено про те, що останній очікує понести судові витрати у зв`язку із проведенням експертизи.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на залучення експерта та проведення експертизи.

Частиною 2 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 4 та 5 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

На підтвердження доказів понесення судових витрат на експертизу Позивач надає суду наступні документи: копію рахунку № 4425 від 21.12.2022; копію квитанції ПриватБанку про оплату експертизи.

Разом з тим, матеріали справи не містять договору, укладеного між позивачем та експертною установою на проведення експертного дослідження, а копія квитанції на оплату експертизи не містить підпису уповноваженої особи та печатка банку, які могли б свідчити про достовірність квитанції.

Крім того, суд погоджується із запереченнями, відповідача, що експертне дослідження було проведено на замовлення позивача в позасудовому порядку.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем не заявлялось клопотання про проведення експертизи до суду, а було надано експертизу, яку попередньо було зроблено за власною ініціативою на замовлення.

Також, відповідачем було зазначено, що зазначена експертиза подавалась позивачем в рамках кримінального провадження № 0004277 від 03.11.2021, в якому відповідач є заявником, та під час розгляду судової справи № 910/19668/21.

Отже, у зв`язку із неможливістю встановлення в межах якого провадження позивачем було замовлено експертне дослідження, відсутність доказів проведення судової експертизи в межах справи № 910/16784/21, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача у цій частині.

Керуючись ст. 74, 76-80, 123, 126, 127, 129, 221, 232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерактивні Системи навчання» у задоволенні клопотання про стягнення витрат на проведення експертизи та витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Г. Пукшин