ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуСправа № 912/463/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Є.Чикаленка, 11, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) в інтересах держави в особі:

Східного офісу Державної аудиторської служби (вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49101) в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (вул. Архітектора Паученка, 64/53, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25022)

до відповідачів:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Велика Перспективна 78, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" (вул. Короленка, 56, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25005)

про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 471 196,77 грн,

секретар судового засідання Ламанова А.І.

представники:

від прокуратури - Ледовська Т.В., посвідчення № 075370 від 01.03.23;

від позивача 1 - Тодорова О.Л., паспорт НОМЕР_1 ;

від позивача 2 - участі не брали;

від відповідача 1 - Лисенко С.В., договір б/н від 03.04.23;

від відповідача 2 - Поповічев В.С., самопредставництво, довіреність б/н від 04.04.23;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Кропивницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" про таке:

1. Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 17.03.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

2. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 17.03.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 03.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 03.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 29.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

6. Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 29.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

7. Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 22.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

8. Визнати недійсною додаткову угоду №8 від 02.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

9. Визнати недійсною додаткову угоду №9 від 02.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

10. Визнати недійсною додаткову угоду №10 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м.Кропивницький, ) на користь бюджету безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 471 196,77 грн на розрахунковий рахунок: UА 0024956, МФО -820172, ДКСУ в м. Київ, .

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м.Кропивницький, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір в сумі 33 907,95 грн. (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

В обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено про те, що оспорювані додаткові угоди суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку в період виконання умов договору. У зв`язку з чим на підставі додаткових угод надмірно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 471 196,77 грн.

Ухвалою від 23.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 18.04.2023.

29.03.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечено позовні вимоги та зазначено, що прокурор не мав права заявляти даний позов в інтересах Кропивницької міської ради, а також не має повноважень на перевірку дотримання законодавства при проведенні публічних закупівель. Також, відповідач 1 зазначив, що прокурор просить стягнути безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти фактично на користь відповідача 2, оскільки вказаний прокурором рахунок, на який підлягають стягненню відповідні кошти, належить комунальному некомерційному підприємству "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради".

03.04.2023 до суду від Східного офісу Державної аудиторської служби надійшов лист, у якому підтримано позовні вимоги.

07.04.2023 до суду від прокурора надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" з підстав, аналогічних позовній заяві.

12.04.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" надійшло заперечення на відповідь на відзив, з підстав, аналогічних відзиву на позовну заяву.

12.04.2023 до суду від комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" надійшов відзив на позовну заяву, в якому не визнано позовні вимоги повністю. Обґрунтування відзиву такі ж, як і у відзиві Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія".

18.04.2023 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 02.05.2023.

24.04.2023 до суду від прокурора надійшла відповідь на відзив комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради".

Також, 24.04.2023 до суду від прокурора надійшли пояснення.

25.04.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" надійшло заперечення на пояснення по справі прокурора.

27.04.2023 від Східного офісу Державної аудиторської служби надійшов лист про проведення засідання суду без участі представника позивача 1.

28.04.2023 до суду від комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" надійшло заперечення на відповідь на відзив прокурора.

Ухвалою від 02.05.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 18.05.2023.

17.05.2023 від Східного офісу Державної аудиторської служби надійшов лист про проведення засідання суду без участі представника позивача 1.

18.05.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.06.2023.

Прокурор та представник позивача 1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представники відповідачів заперечили позовні вимоги повністю.

Представник позивача 2 участі в судовому засіданні не брав, хоча позивач 2 належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відміткою про направлення ухвали-повідомлення від 18.05.2023 через систему "Електронний суд" та довідкою.

У судовому засіданні 13.06.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

За приписами ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99 визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з частковою державною власністю у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Згідно з пунктом 1 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Як вбачається з пункту 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Слід зазначити, що у судовому процесі держава бере участь як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач і визначив стороною у справі певний орган (така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі №913/152/19, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 27.02.2019 у справі №761/3884/18).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зроблено висновок про застосування ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Зокрема зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У зв`язку з цим, уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі № 911/620/17 зазначав, що у правовідносинах, що стосуються прав та економічних інтересів територіальної громади, інтереси держави та місцевого самоврядування повністю збігаються.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, серед інших, поєднання місцевих і державних інтересів; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування. Вказані принципи місцевого самоврядування означають, що в Україні збігаються державні і місцеві інтереси.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з ч. 1-2 ст. 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Частиною 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно зі ст. 26 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (п. 3 ч. 1 ст. 26).

Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за електричну енергію після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення інтересів держави.

Як наслідок, укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства може призвести до необхідності додаткового витрачання коштів з бюджету та свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Відповідно до ст. 57 Бюджетного кодексу України право бюджетних установ на витрачання бюджетних асигнувань, передбачених у кошторисах поточного року, припиняється 31 грудня поточного року.

Згідно з п. 2.4 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2014 № 372, суми коштів, які надходять у поточному бюджетному періоді на реєстраційні, спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства, або поточні рахунки, відкриті в установах банків (крім власних надходжень), як повернення дебіторської заборгованості, яка виникла у попередніх бюджетних періодах, перераховуються до доходів загального фонду відповідного бюджету.

Таким чином, кошти, сплачені за непоставлений товар - електричну енергію, мають бути повернуті на рахунок комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та в подальшому будуть неминуче перераховані до доходів загального фонду міського бюджету м. Кропивницький, з якого фактично були витрачені, оскільки іншого порядку повернення коштів не визначено. Вказане підтверджується листом Головного управління державної казначейської служби в Кіровоградській області, який доданий до позовної заяви.

Зі змісту преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено, зокрема, їх максимальну економію та ефективність.

Укладенням додаткових угод до договору про закупівлю електричної енергії порушено матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням цих угод комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" отримало менше електричної енергії у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Органи, уповноважені на представництво інтересів держави.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Кропивницька міська рада (надалі Міська рада), посадові особи якої не вживають заходів щодо захисту інтересів держави, порушених неправомірним використанням бюджетних коштів.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Кропивницька міська рада - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Відповідно до Статуту комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради", затвердженого, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин, рішенням Міської ради міста Кропивницького №3331 від 18.08.2020 так і в новій редакції, затвердженого рішенням Кропивницької міської ради № 383 від 20.05.2021, засновником останнього є Кропивницька міська рада (п.1.4 Статуту).

Метою створення вказаного комунального некомерційного підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги в порядку та обсязі, встановленому законодавством та медична практика (п. 3.1 Статуту).

Джерелами формування майна та коштів, серед іншого, є кошти місцевого бюджету (бюджетні кошти) (п. 5.3.2 Статуту).

Контроль за фінансово-господарською діяльністю Підприємства здійснюють відповідні державні органи в межах їх повноважень та встановленого чинним законодавством України порядку (п. 10.3 Статуту).

Засновник та Орган управління має право здійснювати контроль фінансово-господарської діяльності Підприємства та контроль за якістю і обсягом надання медичної допомоги. Підприємство подає Засновнику або Органу управління, за його вимогою, бухгалтерський звіт та іншу документацію, яка стосується фінансово-господарської, кадрової, медичної діяльності (п. 10.4 Статуту).

Відповідно до інформації Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області від 02.02.2022 №07.2-18-06/738 за даними обліку органів Казначейства оплата за закупівлею електричної енергії по Договору №2021073-КЦ від 18.02.2021 здійснена за рахунок загального фонду міського бюджету м. Кропивницький.

Крім того, майно комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Кропивницького в особі Кропивницької міської ради. Засновником та Власником Підприємства є територіальна громада міста Кропивницького в особі Кропивницької міської ради. Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" є стороною договору та одержувачем бюджетних коштів. Вказана закупівля здійснювалась за бюджетні кошти. За час дії договору постачальником поставлено значно меншу кількість товару, що створило перешкоди в реалізації закладом своїх завдань та функцій, що не відповідає державному інтересу. Незважаючи на те, що Відповідачем 1 у повному обсязі не виконано зобов`язання за договором, по теперішній час заходи щодо відновлення порушеного права, а саме щодо стягнення безпідставно утриманих коштів, Кропивницькою міською радою, як засновником та комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради", як стороною договору не вживаються, що підтверджується долученими доказами до матеріалів позову (листи прокуратури до уповноважених органів та відповіді на них).

З огляду на викладене вбачається, що Кропивницька міська рада, у першу чергу як представник інтересів територіальної громади міста Кропивницького, а також як Засновник Відповідача 2, уповноважена здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах.

З метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру, Кропивницька окружна прокуратура 17.08.2022 за № 12.51-78-6105 вих-22 звернулася до Міської ради з відповідним листом.

У вказаному листі прокурором чітко та детально описано встановлені факти порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" допущені при укладенні додаткових угод до Договору № 2021073-КЦ від 18.02.2021 підзвітним та підконтрольним підприємством, а також вказано на безпідставне витрачання бюджетних коштів.

Крім того, прокурором перед Міською радою поставлено питання чи вживались ними заходи до усунення виявлених порушень та чи планується вжиття таких заходів у подальшому.

У відповідь Міською радою листом від 26.09.2022 за №4046/15-13-24 повідомлено прокурора, що на їх думку додаткові угоди до Договору №2021073-КЦ від 18.02.2021 укладено відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі". Крім того, зазначено, що питання представництва інтересів органами прокуратури пропонують вирішувати на розсуд прокурора.

Зі змісту вказаного листа можливо зробити висновок, що Міською радою не взято до уваги інформацію прокурора про допущені порушення та безпідставне витрачання бюджетних коштів, а також повне небажання самостійно звертатись до суду з метою стягнення безпідставно витрачених коштів.

Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Оскільки Міською радою у своєму листі чітко визначено не бажання вжиття реальних заходів до усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, даний позов пред`явлено Кропивницькою окружною прокуратурою в інтересах держави в особі Кропивницької міської ради.

Як вже зазначалось раніше, метою створення комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради", відповідно до умов Статуту, є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги в порядку та обсязі, встановленому законодавством та медична практика.

Набувачами послуг у даних спірних правовідносинах є коло фізичних осіб - мешканців територіальної громади. Укладенням спірних додаткових угод порушено право власності цих осіб, однак, враховуючи те, що дані особи не є стороною виниклих правовідносин, вони позбавлені права на звернення до суду за відновленням своїх порушених прав.

Укладенням додаткових угод до договору поставки електричної енергії порушено матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням цих угод заклад фактично отримав менше товару у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.

При укладенні Договору закупівлі від 18.02.2021 комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" передбачило та мало намір і можливість закупити достатню кількість електричної енергії для забезпечення нормального функціонування закладу у кількості 737 942 кВт/год, а в подальшому, укладеними додатковими угодами вимушено було зменшити цей обсяг до 474 349 кВт/год. Таким чином, порушено гарантоване законодавчими актами право на забезпечення належних умов для хворих лікарні, з урахуванням наступного.

Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" є багатопрофільним закладом охорони здоров`я. Заклад у своїй структурі має у тому числі хірургічні відділення.

Відповідно до поставленої мети предметом діяльності даного закладу серед іншого є надання пацієнтам відповідно до законодавства на безвідплатній та відплатній основі послуг вторинної (спеціалізованої) стаціонарної медичної допомоги, у тому числі екстреної (невідкладної), необхідної для забезпечення належних профілактики, діагностики і лікування хвороб, травм чи інших розладів здоров`я (п. 3.2.2 Статуту).

Неналежне забезпечення закладу електричною енергією може призвести до відключень чи перебоїв електричної енергії, що в свою чергу ставить під загрозу життя та здоров`я пацієнтів, адже деякі з них перебувають на підтримуючих життя апаратах.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що належне надання медичної допомоги становить беззаперечний суспільний інтерес та інтерес жителів міста. Водночас, безпідставне витрачання бюджетних коштів на підставі нікчемних додаткових угод такому інтересу не відповідає.

У свою чергу варто також відзначити, що Відповідач 2 будучи стороною спірних правочинів та особою, за рахунок якої Відповідачем 1 безпідставно набуто стягувані грошові кошти (кошти за непоставлений товар - електричну енергію), не скористався правом відмови від укладання додаткових угод, підписав їх без жодних заперечень, чим сприяв укладенню спірних додаткових угод.

З огляду на викладене, ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" та комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" у вказаних правовідносинах виступають відповідачами.

Статтею 7 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-ХІІ та приписами Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 №43.

Статтею 2 цього Закону визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Пунктом 10 ст. 10 Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 затверджено Положення про державну аудиторську службу України, згідно з яким Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4, 9 п. 4 Положення).

Відповідно до п. 1 Положення у складі Східного офісу утворені як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій та Кіровоградській областях. Ці управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Таким чином органом, уповноваженим державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах, є Східний офіс Держаудитслужби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, виклавши його у постановах від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19 та від 07.12.2022 у справі № 927/189/22.

Кропивницькою окружною прокуратурою за результатами опрацювання публічних закупівель в системі PROZORRO встановлено порушення вимог законодавства при здійсненні закупівлі електричної енергії комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради".

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва та з`ясування чи вживалися заходи до відновлення інтересів держави або ж про причини невжиття таких заходів, листом № 12.51-78-6643вих-22 від 07.09.2021 окружною прокуратурою повідомлено Управління Східного офісу Держаудитслужби у Кіровоградській області про виявлені порушення.

Зі змісту відповіді Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області від 27.12.2022 за №041105-17/3477-2022 вбачається, що вищевказаним органом проведено перевірку закупівель комунального некомерційного підприємства. Перевіркою встановлено порушення та недоліки.

У ході перевірки закупівель досліджено питання дотримання КНП "МЛШМД" КМР" вимог законодавства під час придбання електричної енергії (інформація оприлюднена в інформаційно-телекомунікаційній системі PROZORRO за номером UА-2021-01-11 -002685-а) та укладання договору про закупівлю та його виконання.

Перевіркою дотримання законодавства під час виконання умов договору та обґрунтованості внесення до нього змін встановлено, що КНП "МЛШМД" КМР" внесено зміни до істотних умов Договору від 18.02.2021 № 2021073-КЦ (далі - Договір), укладеного з ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "КОЕК"), щодо збільшення ціни 1 кВт/год електричної енергії з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон) в частині підвищення ціни на електричну енергію без документального підтвердження коливання цін на ринку, при укладанні додаткових угод від 17.03.2021 №2, від 03.09.2021 № 4, від 29.09.2021 № 6, від 02.12.2021 № 9, що призвело до укладання додаткових угод від 03.09.2021 № 3, від 29.09.2021 № 5, від 22.10.2021 № 7, від 02.12.2021 № 8, від 22.12.2021 № 10 до Договору з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону в частині підвищення ціни на електричну енергію згідно з умовами даних додаткових угод до Договору на суму, що перевищує 10 відсотків ціни за одиницю товару, визначену умовами Договору (з урахуванням змін).

Вказані порушення призвели до недоотримання активів (електричної енергії) через зайве перерахування коштів Лікарнею на рахунок ТОВ "КОЕК" за отриману електричну енергію за цінами на електричну енергію, які були підвищені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, при укладанні додаткових угод від 17.03.2021 №2, від 03.09.2021 № 3, від 03.09.2021 № 4, від 29.09.2021 № 5, від 29.09.2021 № б, від 22.10.2021 № 7, від 02.12.2021 № 8, від 02.12.2021 № 9, від 22.12.2021 № 10 до Договору в кількості 101 437 кВт/год на суму 312 427,22 грн (в т.ч. ПДВ), (в т.ч. в 2021 році - 81215 кВт/год на суму 250 146,73 грн, в 2022 році - 20 222 кВт/год на суму 62 290,49 грн).

Вищезазначені порушення допущено директором КНП "МЛШМД" КМР" Івановим Р.П., яким підписані додаткові угоди від 17.03.2021 №2, від 03.09.2021 № 3, від 03.09.2021 № 4, від 29.09.2021 № 5, від 29.09.2021 № 6, від 22.10.2021 № 7, від 02.12.2021 № 8, від 02.12.2021 № 9, від 22.12.2021 № 10 до Договору.

Про відновлення інтересів держави шляхом звернення до суду не зазначено, проте повідомлено прокурора про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, заходи цивільно-правового характеру до відновлення інтересів держави та фактичного повернення сплачених коштів за непоставлений товар не вживалися, що свідчить про бездіяльність та не вжиття заходів для поновлення порушених інтересів держави.

Наслідком порушення вимог Закону "Про публічні закупівлі" є нераціональне використання бюджетних коштів, що в свою чергу свідчить про наявність саме публічного (державного) інтересу, а не приватного інтересу суб`єкта закупівлі.

Тому нераціональне використання КНП "МЛШМД" КМР" бюджетних коштів, у тому числі при укладенні, виконанні Договору, має наслідком порушення фактично публічних інтересів (інтересів держави), оскільки КНП "МЛШМД" КМР" є учасником бюджетного процесу та реалізує публічну функцію розпорядника бюджетних коштів.

Тобто Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, отримавши інформацію про наявність відповідних порушень при укладенні спірного Договору, не було позбавлене можливості при їх виявленні звернутись до суду з позовом щодо стягнення безпідставно сплачених коштів.

З урахуванням викладеного, звернення до суду прокурора в інтересах цього органу є обґрунтованим, приймаючи до уваги, що спірні правовідносини виникли у 2021 року, однак уповноваженим органом заходів до усунення порушень та фактичного стягнення зайвосплачених коштів не вжито, хоча достеменно було відомо про дані обставини.

Вказане беззаперечно свідчить про бездіяльність органу, уповноваженого державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Приймаючи до уваги те, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а додаткові угоди, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідають, Східний офіс Держаудитслужби мав можливість та достатньо часу на них відреагувати, проте жодних заходів до відновлення інтересів держави не вжив, а тому підстави для звернення прокурора до суду з відповідним позовом є правомірними.

Слід зазначити, що закон не зобов`язує прокурора подавати позови в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/2/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18, від 11.08.2021 у справі №927/719/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 05.08.2021 у справі №911/1236/20.

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Кропивницької міської ради ради та Східного офісу Держаудитслужби, в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаними органами самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави залишилися незахищеними.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд наголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнено діями чи недоглядом органів влади відповідної держави. Подання позову прокурором за таких умов є єдиним ефективним засобом поновлення порушених інтересів держави та у даному випадку прокурор виступає не як альтернативний, а як єдиний можливий суб`єкт звернення до суду, забезпечуючи європейський принцип рівності сторін у процесі шляхом здійснення представництва інтересів держави у суді та усунення невигідності у становищі між сторонами правовідносин.

Разом з тим, Верховний Суд у справі №126/786/19 від 15.01.2020 (провадження №61-12929св19) зазначив, що Закон України "Про прокуратуру" та положення ЦПК України не містять жодної норми, яка б зобов`язувала прокурора надавати докази неналежного здійснення органом, уповноваженим здійснювати функції у спірних правовідносинах, своїх повноважень щодо захисту інтересів держави та доказів неможливості такого звернення самостійно. Прокурор повинен лише обґрунтувати наявність підстав.

Підкреслюючи необхідність дотримання принципу рівності процесуальних можливостей сторін у справі "Бацаніна проти Росії", в пункті 27 Європейський Суд з прав людини визначив, що підтримка прокуратурою одної із сторін може бути виправдана за певних обставин, в тому числі у випадку, коли інтереси держави потребують захисту (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" № 8927/02 від 26 травня 2009 року).

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

У даному випадку допуск прокурора до суду у зв`язку з ухиленням відповідного органу, уповноваженого на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах від захисту інтересів держави, є виправданим відповідно до вищевказаних положень.

Вказаним і обумовлюються підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави у суді.

Про підготовку даного позову Кропивницьку міську раду, Східний офіс Держаудитслужби України та Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області попередньо повідомлено відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, звернення прокурора до суду в інтересах держави, а саме Східного офісу Держаудитслужби України в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області та Кропивницької міської ради є правомірним і виправданим, оскільки, як зазначалося вище, вказаними органами самостійно таких заходів не вжито і, як наслідок, інтереси держави залишилися незахищеними.

Вказані висновки суду повністю спростовують твердження відповідачів про відсутність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради проведено відкриті торги щодо закупівлі електричної енергії (номер закупівлі - UА-2021-01-11-002685-а) в обсязі 737 942 кВт з очікуваною вартістю 2 405 690,92 грн з ПДВ.

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на вебсайті Рrozorro". Джерелом фінансування визначено місцевий бюджет. Основним критерієм вибору переможця є ціна.

Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, розміщеного на вебсайті "Рrozorro", учасниками вказаних відкритих торгів подано наступні пропозиції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" з остаточною пропозицією 1 601 334,14 грн;

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" з остаточною пропозицією 1 461 125,16 грн.

За результатами проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "КІРОВОГРАДСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі - Постачальник) з остаточною пропозицією 1 461 125,16 грн, з ціною за електричну енергію по 1,98 грн/кВТ*год (з ПДВ).

Повідомлення про намір укласти договір з переможцем Замовником оприлюднено у системі "Рrozorro" 29.01.2021 о 16:05, в якому зазначено "строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг" - до 31.12.2021.

В подальшому між Замовником та Відповідачем укладено договір про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №2021073-КЦ від 18.02.2021 (т. 1 а.с. 31-39).

Згідно з п. 5.2, 5.4., 13.1., 13.7. Договору загальна сума цього договору складає 1 461 125,16 грн, в тому числі ПДВ.

Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції.

Збільшення ціни за одиницю-товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в даному Договорі.

У випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ (або документи), що підтверджує збільшення середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/розмірах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару.

Документ (або документи), що підтверджує збільшення ціни товару, повинен містити дані щодо середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на будь-яку дату після укладення Договору та середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на більш пізню дату та до моменту письмового звернення Постачальника до Споживача щодо збільшення ціни і повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки/інформації (або в іншій документальній формі), виданої торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики.

Підвищення ціни за одиницю товару по даному Договору здійснюється шляхом підписання додаткових угод та з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Споживач має право відмовитись від зміни ціни за одиницю товару у випадках, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни, передбачене цим пунктом.

Договір набирає чинності з 18.02.2021 та діє до 31.12.2021, а в частині взятих на себе зобов`язань Сторонами - до їх повного виконання.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Заявкою-приєднанням від 18.02.2022, яка є Додатком 1 до Договору визначено, що початок постачання електроенергії здійснюється з 01.03.2021 (т. 1 а.с. 38).

Згідно з комерційною пропозицією (Додаток 3 до Договору), ціна (тариф) для споживача відповідно: 1, 2 клас напруги 1,65 коп/кВт год без ПДВ і 1,98 коп коп/кВт год з ПДВ (т. 1 а.с. 40).

У подальшому між Замовником та Постачальником укладено додаткові угоди, в яких збільшено ціну за одиницю товару з 1,98 грн за 1 кВт/год до 4,356 грн за 1 кВт/год, з одночасним зменшенням кількості одиниць товару, а саме додатковими угодами:

- №1 від 17.03.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 2,172 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг зменшено до 672 709,558 кВт/год;

- №2 від 17.03.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 2,388 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 611 861,457 кВт/год;

- №3 від 03.09.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 2,622 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 580 205,82 кВт/год;

- №4 від 03.09.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 2,88 грн.за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 552 161,774 кВт/год;

- №5 від 29.09.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 3,108 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 536 214,752 кВт/год;

- №6 від 29.09.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 3,312 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 522 300,021 кВт/год;

- №7 від 22.10.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 3,576 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 505 866,247 кВт/год;

- №8 від 02.12.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 3,768 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 499 353,265 кВт/год;

- №9 від 02.12.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 4,14 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 488 902,737 кВт/год;

- №10 від 22.12.2021 ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено до 4,356 грн за 1 кВт/год, плановий обсяг постачання зменшено до 485 992,105 кВт/год.

Додатковою угодою № 11 від 30.12.2021 зменшено ціну договору на суму 151 775,24 грн, загальна сума договору складає 1 309 349,92 грн.

Додатковою угодою № 12 від 30.12.2021 продовжено дію договору до 31.03.2022.

Додатковою угодою № 13 від 12.01.2022 збільшено ціну договору на суму, яка не перевищує 20%, а саме на 261 869,65 грн, загальна сума договору складає 1 571 219,57 грн та збільшено обсяг постачання до 534 466 кВт/год.

Додатковою угодою № 14 від 30.12.2021 зменшено ціну договору на суму 160811,78 грн, загальна сума договору складає 1410407,79 грн та зменшено обсяг постачання до 497 707,25 кВт/год.

Таким чином, внаслідок укладення додаткових угод № 1 - 10 збільшено ціну за одиницю товару з 1,98 грн за 1 кВт/год до 4,356 грн за 1 кВт/год, тобто на 2,376 грн (на 120 % більше від первинної ціни), при цьому кількість кВт/год електричної енергії суттєво зменшено.

Підставами для укладення вказаних угод стали звернення відповідача 1 до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" з пропозиціями про зміну ціни та надані експертні висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати (том 1 а.с. 44, 45, 48, 49, 52, 53, 56, 57, 60, 63, 64, 67, 68, 71, 74, 75, 78).

За наявними матеріалами справи, на виконання Договору за період березень 2021 - січень 2022 поставлено 474 349,00 кВт.год електричної енергії та сплачено грошові кошти в загальному розмірі 1 410 407,79 грн з ПДВ (том 1 а.с. 83-106).

На запит Прокурора від 25.01.2023 Державною казначейською службою повідомлено, що оплата за отриману електричну енергію відповідно до Договору здійснювалась за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету міста Кропивницький (том 1 а.с. 119-120).

За твердженням Прокурора, вказані вище угоди укладено за відсутності законодавчо визначених підстав, оскільки відповідне коливання ціни в бік збільшення відсутнє, надані висновки Торгово-промислової палати не підтверджують такого коливання ціни.

Згідно з листом від 07.09.2022 прокуратура звернулась до Східного офісу Держаудитслужби з повідомленням про зазначені вище обставини та запитом на проведення заходів державного фінансового контрою щодо законності укладення додаткових угоди (том 1 а.с. 139-143).

У відповідь на вказаний лист Східним офісом Держаудитслужби повідомлено прокуратуру в листі від 27.12.2022 про порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час укладення додаткових угод (том 1 а.с. 144-147).

Листом від 04.08.2022 прокуратура звернулась із запитом до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" із запитом про надання документів, в якому зазначено про відсутність коливання ціни в напрямку збільшення (том 1 а.с. 121-124).

На вказаний лист Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" надано запитувані документи та зазначено, зокрема, про відсутність порушення законодавства при укладенні додаткових угод (том 1 а.с. 125-126).

Листом від 17.08.2022 прокуратура звернулась до Кропивницької міської ради із запитом щодо вжиття міською радою заходів на усунення виявлених порушень (том 1 а.с. 130-134).

У відповідь Кропивницькою міською радою в листі від 26.09.2022 повідомлено про відсутність звернення з позовом до суду та про відсутність заперечень щодо звернення прокурора з відповідним позовом (том 1 а.с. 135-137).

08.03.2023 прокуратурою направлено повідомлення в порядку п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (том 1 а.с. 138).

Розглядаючи вказаний спір по суті суд враховує таке.

Відповідно до ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України та ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до договору та закону.

У ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, частиною 1 якої встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції на дату укладення Додаткової угоди № 1 від 17.03.2021, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

За ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, за таким договором продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662); покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692).

За ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Господарський процесуальний кодекс України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч. 1-4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89).

Як встановлено матеріалами справи, Договір укладено за результатами публічних закупівель відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Станом на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором.

До вказаного Договору укладено додаткові угоди, за якими збільшено ціну електричної енергії та зменшено обсяг постачання.

Як вже зазначено, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, а саме за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Виходячи з наведених положень та ст. 651 Цивільного кодексу України зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Згідно наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що підставою для збільшення ціни товару згідно з додаткової угоди № 1 від 17.03.2021 стало звернення 16.02.2021 відповідача 1 до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" з відповідною пропозицією щодо зміни умов Договору та подання пізніше після звернення експертного висновку Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати № В-127 від 25.02.2021.

За змістом вказаного висновку міститься інформація щодо середньої ціни в грн з ПДВ вартості електричної енергії станом на 22.02.2021, яка складала 1 309,07 грн МВт.год та станом на 25.02.2021 - 1 465,87 МВт.год (відсоток коливання 11,977).

Однак, вказаний висновок не підтверджує коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення основного договору від 18.02.2021 до дати укладання додаткової угоди №1 від 17.03.2022.

Коливання цін на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Як слідує з експертного висновку Торгово-промислової палати № В-127 від 25.02.2021, при визначені середньозваженої ціни використовувались дані з офіційного сайту ДП "Оператор ринку".

Разом з цим, згідно з даними вказаного офіційного сайту ДП "Оператор ринку", середньозважена ціна РДН на електроенергію на дату укладення договору 18.02.2021 становила 1731,67 грн/МВт.год, а в період по 25.02.2021 має тенденцію до зменшення та складає:

станом на 19.02.2021 становила 1617,42 грн/МВт.год;

станом на 20.02.2021 становила 1748,31 грн/МВт.год;

станом на 21.02.2021 становила 1687,77 грн/МВт.год;

станом на 22.02.2021 становила 1309,07 грн/МВт.год;

станом на 23.02.2021 становила 1635,21 грн/МВт.год;

станом на 24.02.2021 становила 1744,24 грн/МВт.год;

станом на 25.02.2021 становила 1465,87 грн/МВт.год;

станом на 26.02.2021 становила 1710,93 грн/МВт.год;

станом на 27.02.2021 становила 1508,42 грн/МВт.год;

станом на 28.02.2021 становила 1439,69 грн/МВт.год;

станом на 01.03.2021 становила 1753,19 грн/МВт.год;

З означеного вбачається, що станом на 01.03.2021 (дата застосування нової ціни додатковою угодою № 1 від 17.03.2021) середньозважена ціна на електроенергію на ринку у порівнянні з 18.02.2021 (дата застосування попередньої ціни договору № 2021073-КЦ від 18.02.2021) збільшилась на 1,24%.

Додатковою угодою № 1 від 17.03.2021 року ціну на електричну енергію збільшено з 1,98 грн до 2,172 грн, тобто на 9,69%, отже порушено принцип пропорційності підняття ціни на електричну енергію, який визначений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. п. 2 п. 13.7 Договору.

Суд також враховує, що метою регулювання, передбаченої ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі", можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, для внесення змін до вже укладеного договору постачальник повинен обґрунтувати, чому підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендерній ціні та довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Відповідний висновок наведено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Поміж тим, відповідач 1 не доводить наведених обставин а ні перед Замовником, а ні перед судом.

Так, за змістом листа від 26.02.2021 з пропозицією про внесення змін до Договору вказано про надання лише копії висновку Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати. Вказаний лист та проект додаткової угоди не містить будь-якого детального обґрунтування підстав для внесення змін, крім посилань на п. 13.7 Договору і п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону та загального зазначення про коливання на ринку ціни Товару.

На підставі вищевикладеного суд погоджується з доводами Прокурора, що підвищення ціни за Додатковою угодою № 1 від 17.03.2021 здійснено за відсутності законодавчо визначених підстав, внаслідок чого вказана Додаткова угода суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання такої Додаткової угоди недійсною.

В подальшому Додатковими угодами № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 збільшено ціну за одиницю товару до 4,356 грн за 1 кВт/год. (на 120 % в порівнянні з ціною у Договорі), тобто на 2,376 грн в порівнянні з ціною у Договорі (1,98 грн), а тому кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, і є похідною від попередніх додаткових угод та є автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по послідуючій буде фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених у ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у порівнянні із основним договором.

Окрім того, щодо укладення наступних додаткових угод судом встановлено таке.

Додаткова угода № 2 від 17.03.2021 укладена у той же день після першого збільшення за додатковою угодою № 1 від 17.03.2021 на підставі висновку Торгово-промислової палати від 25.02.2021.

Під час укладення додаткових угод використано дані щодо середньоринкової ціни згідно з висновками торгово-промислової палати, які не відповідають датам звернення та датам попередніх змін.

Так, під час укладення додаткової угоди № 3 від 03.09.2021 враховано висновок з цінами станом на 26.02.2021, яка передувала початку першої та другої зміни ціни (01.03.2021) додатковими угодами № 1 та № 2 від 17.03.2021. Крім того, експертом у висновку № В-554/14 від 06.08.2021 надано інформацію про середньозважену ціну на електричну енергію на РДН по ОЕС України станом 06.08.2021, хоча додатковою угодою № 3 ціну змінено з 01.08.2021.

Стосовно укладення додаткової угоди № 4 від 03.09.2022 суд зазначає, що відсоток коливання ціни на ринку товару у порівнянні з 01.08.2021 по 09.08.2021 змінювався в сторону збільшення на 5,4 %, відповідно підстави для укладення додаткової угоди № 4 та збільшення ціни за електричну енергію на 9 % були відсутні.

Додатковою угодою №5 від 29.09.2021 збільшено вартість електроенергії на 7,3 %, в той час коли відсоток коливання ціни на ринку товару у порівнянні з 09.08.2021 по 10.09.2021 змінився у бік зменшення на 18,63%.

При укладенні додаткової угоди №6 від 29.09.2021 у якості підтвердження факту наявності коливання ціни на ринку на електроенергію Постачальником надано експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-651/1 від 20.09.2021, відповідно до якого експертом надано інформацію про середньозважені ціни на електричну енергію на РДН по ОЕС України станом на 09.09.2021 (2428,45 грн/МВт.год) та станом на 14.09.2021 (2596,47 грн/МВт.год). Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що експертом для порівняння взято дату - 09.09.2021, яка передувала початку п`ятої зміни ціни (10.09.2021) додатковою угодою № 5 від 29.09.2021.

При укладенні додаткової угоди № 7 від 22.10.2021 в якості підтвердження факту наявності коливання ціни на ринку на електроенергію Постачальником надано експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-667/3 від 27.09.2021, відповідно до якого експертом надано інформацію про середньозважені ціни на електричну енергію на РДН по ОЕС України станом на 14.09.2021 (2596,47 грн/МВт.год) та станом на 23.09.2021 (2805,51 грн/МВт.год). Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що експертом для порівняння взято дату - 14.09.2021, яка передувала початку шостої зміни ціни (20.09.2021) додатковою угодою № 6 від 29.09.2021. Крім того, відсоток коливання ціни на ринку товару у порівнянні з 20.09.2021 по 01.10.2021 змінювався у бік збільшення на 5,3%, відповідно при укладенні додаткової угоди № 7 та збільшенні ціни за електричну енергію на 7,4% сторонами допущено порушення принципу пропорційності визначеного умовами договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Додаткова угода № 8 від 02.12.2021 укладена на підставі експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-739 від 18.10.2021, відповідно до якого експертом надано інформацію про середньозважені ціни на електричну енергію на РДН по ОЕС України станом на 23.09.2021 (2805,51 грн/МВт.год) та станом на 18.10.2021 (2964,57 грн/МВт.год). У даному випадку, Відповідачем також надано експертний висновок, у якому відображено рівень цін на електричну енергію за періоди, які передували даті попереднього збільшення ціни, тобто до 01.10.2021.

Додаткова угода № 9 від 02.12.2021 укладена на підставі експертного висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-817 від 03.11.2021, відповідно до якого експертом надано інформацію про середньозважені ціни на електричну енергію на РДН по ОЕС України станом на 18.10.2021 (2964,57 грн/МВт.год) та станом на 03.11.2021 (3338,58 грн/МВт.год). Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що експертом для порівняння взято дату - 18.10.2021, яка передувала початку восьмої зміни ціни (01.11.2021) додатковою угодою № 8 від 02.12.2021. Крім того, відсоток коливання ціни на ринку товару у порівнянні з 01.11.2021 по 05.11.2021 змінювався у бік зменшення на 4,33%, відповідно підстави для укладення додаткової угоди № 9 та збільшення ціни за електричну енергію на 9 % були відсутні.

Підставою для укладення Додаткової угоди № 10 від 22.12.2021 став експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-929 від 20.12.2021, відповідно до якого експертом надано інформацію про середньозважені ціни на електричну енергію на РДН по ОЕС України станом на 03.11.2021 (3338,58 грн/МВт.год) та станом на 16.12.2021 (3513,57 грн/МВт.год). Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що експертом для порівняння взято дату - 03.11.2021, яка передувала початку дев`ятої зміни ціни (05.11.2021) додатковою угодою № 9 від 02.12.2021. Крім того, відсоток коливання ціни на ринку товару у порівнянні з 05.11.2021 по 20.12.2021 змінювався у бік зменшення на 0,96%, відповідно підстави для укладення додаткової угоди № 10 та збільшення ціни за електричну енергію на 5 % були відсутні.

Вказане свідчить про штучне збільшення кількості підстав для внесення змін до Договору та не відповідає положенням Договору щодо визначених періодів для порівняння ціни та впливає на відсоткове значення коливання.

У зазначені періоди укладення додаткових угод згідно з інформацією офіційного сайту ДП "Оператор ринку" мало місце як збільшення, так і зменшення ціни, однак при складені висновку приймались до уваги для порівняння лише дві дати, як не відповідають а ні датам звернення, а ні датам попередніх змін, однак є найбільш сприятливими для більшого відсотка коливання.

Окрім того, використання наведеного вище вибіркового періоду співвідношення ціни на розсуд постачальника в деяких випадках не підтверджує наявність фактичного коливання ціни в сторону збільшення між датами внесених змін.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення на 120 %, шляхом укладення додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 є недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції відповідачем 1 у тендері з метою перемоги.

Суд звертає увагу, що положеннями ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" закріплено можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 %, що є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Разом з тим передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

З огляду на положення ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 13 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 120 %, що має місце в даному випадку, шляхом укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, що є самостійної підставою для визнання недійсними оскаржуваних додаткових угод.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові № 927/636/21 від 09.06.2022 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, оскільки на момент укладення додаткових угод, як випливає зі змісту вищенаведених доказів, не було документально підтверджено коливання ціни на товар, що зумовило би необхідність та правомірність укладення додаткових угод до основного Договору, з огляду на що сторони спірного договору внесли зміни до Договору шляхом укладення оспорюваних додаткових угод безпідставно, суд констатує, що оспорювані додаткові угоди, укладені всупереч приписам закону (зокрема, всупереч вимогам Закону України "Про публічні закупівлі"), що є підставою для визнання їх недійсними.

У ст. 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оскільки зменшення об`єму постачання товару згідно з Додатковими угодами № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 пов`язано зі збільшенням ціни, суд дійшов висновку, що недійсність угод у частині збільшення ціни має наслідком недійсність угод загалом.

За ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 Цивільного кодексу України "Купівля-продаж".

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначив про необхідність відступлення від висновку, який міститься в постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19 щодо можливості задоволення вимоги прокурора про стягнення безпідставно отриманих коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України внаслідок недійсності додаткових угод як таких, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі". Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, а ст. 1212 Цивільного кодексу України застосуванню до цих правовідносин не підлягає.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання Договору за період березень 2021 - січень 2022 поставлено 474 349 кВт.год електричної енергії та сплачено грошові кошти в загальному розмірі 1 410 407,79 грн з ПДВ.

Без врахування оспорюваних додаткових угод, при ціні електричної енергії згідно з Договором 1,98 грн/кВт.год з ПДВ за 474 349 кВт.год підлягає сплаті 939 211,02 грн, а отже грошові кошти в сумі 471 196,77 грн підлягають стягненню на користь бюджету.

Стосовно доводів відповідачів про зазначення прокурором рахунку Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" для стягнення вказаних коштів як до бюджету, суд зазначає, що згідно з роз`ясненням викладеними у листі від 02.02.2023 ГУ ДКС України в Кіровоградській області, безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 471 196,77 грн підлягають зарахуванню на рахунок, з якого здійснена оплата з обов`язковим перерахуванням їх до доходів загального фонду міського бюджету м. Кропивницький (т. 1 а.с. 120).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Стосовно інших доводів відповідачів, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

1. Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 17.03.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

2. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 17.03.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 03.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 03.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 29.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

6. Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 29.09.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

7. Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 22.10.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

8. Визнати недійсною додаткову угоду №8 від 02.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

9. Визнати недійсною додаткову угоду №9 від 02.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

10. Визнати недійсною додаткову угоду №10 від 22.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 2021073-КЦ від 18.02.2021, укладену між комунальним некомерційним підприємством "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" ().

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м.Кропивницький, ) на користь бюджету безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 471 196,77 грн на розрахунковий рахунок: UА 0024956, МФО -820172, ДКСУ в м. Київ, .

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, вулиця Велика Перспективна, буд. 78, м. Кропивницький, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір в сумі 16 953,98 грн (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

13. Стягнути з комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" (вул. Короленка, 56, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25005, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір в сумі 16 953,97 грн (, банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Кіровоградській обласній прокуратурі (на електронну пошту: ); Кропивницькій окружній прокуратурі (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Східному офісу Державної аудиторської служби (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Управлінню Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (); Кропивницькій міській раді (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Комунальному некомерційному підприємству "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" Кропивницької міської ради" (вул. Короленка, 56, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25005), Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78, та на електронну пошту: ).

Повне рішення складено 23.06.2023.

Суддя М.С. Глушков