ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Справа № 918/499/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

позивача: Грачов Є.О.

відповідача: Сухомлин А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 (суддя Церковна Н.Ф.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

про стягнення 8436811,92 грн (розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про відстрочення виконання рішення)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 918/499/21. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року, яке змінене постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 січня 2023 року до 30 січня 2024 року.

Місцевий господарський суд погодився із доводами відповідача, що негайне виконання рішення суду стане фактичним блокуванням діяльності суб`єкта господарювання об`єкта критичної інфраструктури. Мотивуючи ухвалу суд прийняв до уваги введений воєнний стан та часткове припинення розрахунків населення за наданні послуги за рахунок яких відбувається надходження, що істотно ускладнює виконання рішення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Грачов Євген Олегович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви ТОВ "РОЕК" про відстрочення виконання рішення суду.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що в своїй заяві про відстрочення виконання судового рішення TOB "РОЕК" вказує на те, що стягнення грошової суми призведе до блокування діяльності ТОВ "РОЕК" як постачальника універсальної послуги. Але жодних доказів на підтвердження цих фактів ТОВ "РОЕК" до суду не надало. Таким чином, на переконання апелянта, суд визнав доведеними обставини, що мають значення для справи, без перевірки їх доказами, не дав оцінку запереченням позивача.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що здійснення господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам усіх рівнів, як постачальник універсальної послуги на території Рівненської області, чим обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувана і боржника. Таким чином, наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну господарську діяльність відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається відповідач, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, апелянт вважає, що фінансове становище відповідача є результатом його власної господарської діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки.

Також скаржник стверджує, що впровадження воєнного стану в Україні, не може бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду, так як наслідки, спричинені вторгненням рф в Україну, мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін, як відповідача, так і позивача.

Листом №918/499/21/2819/23 від 05 травня 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

16 травня 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/499/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2023 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Філіпової Т.Л., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Розізнана І.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 травня 2023 року у справі №918/499/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 та призначено дату судового засідання на 21 червня 2023 року об 10:00 год.

Від відповідача ТОВ "РОЕК" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. При цьому посилається на доводи викладені в оскаржуваній ухвалі.

19 червня 2023 року від представника ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 21 червня 2023 року, яке проводилось в режимі відеоконференції, представники позивача та відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (ТОВ "РОЕК") про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з передачі електричної енергії за договором від 01 січня 2019 року №0248-02024 в сумі 8 436 811 грн. 92 коп.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року у даній справі у задоволені позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 серпня 2022 року у справі №918/499/21 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року у справі №918/499/21 - задоволено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року у справі №918/499/21 скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 1 769 146,21 грн. інфляційних втрат, 485 008,26 грн. 3% річних, 1 894 699,08 пені та 4 287 958,37 штрафу. Також стягнуто з відповідача 126 552 грн. 18 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 189 828 грн. 27 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 серпня 2022 року у справі №918/499/21 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 січня 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року у справі №918/499/21 - задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року у справі №918/499/21 - скасовано частково.

Прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) 1 769 146,21 (один млн. сімсот шістдесят дев`ять тис. сто сорок шість грн. 21 коп.) грн. - інфляційних втрат, 481 937,97 (чотириста вісімдесят одну тис. дев`ятсот тридцять сім грн. 97 коп.) грн. - 3% річних, 896 746,40 (вісімсот дев`яносто шість тис. сімсот сорок шість грн. 40 коп.) грн. - пені, 20 059,50 (двадцять тис. п`ятдесят дев`ять грн. 50 коп.) - 7% штрафу.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) 47 518,35 (сорок сім тис. п`ятсот вісімнадцять грн. 35 коп.) грн. - судового збору за подання позовної заяви, 71 277,53 (сімдесят одну тис. двісті сімдесят сім грн. 53 коп.) грн. - судового збору за подання апеляційної скарги.

09 лютого 2023 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду згідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 січня 2023 року на 12 місяців.

Обгрунтовуючи заяву ТОВ "РОЕК" посилається на введення воєнного стану та стверджує, що стягнення задоволеної суми призведе до блокування діяльності ТОВ "РОЕК" як постачальника універсальної послуги. Заявник звертає увагу, що із введенням воєнного стану в Україні, законодавцем запроваджено ряд пільгових умов для споживачів електричної енергії, в тому числі заборонено ТОВ "РОЕК", як постачальнику універсальної послуги, нараховувати споживачам штрафні санкції, проводити відключення їх об`єктів від постачання електричної енергії, тощо. Дане, в свою чергу, призвело до низького рівня платоспроможності споживачів та низького рівня проплат за спожиту електричну енергію, що вплинуло на фінансовий стан ТОВ "РОЕК".

Розглянувши дану заяву, місцевий господарський суд прийшов до висновку про її задоволення, з чим не може погодитись колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

Заява про відстрочення виконання рішення суду мотивовано відповідачем посиланням на існування виняткових негативних обставин, які обумовлюють ускладнення виконання рішення суду.

Колегія суддів враховує, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, суд встановлює необхідність надання відстрочки в залежності від конкретних обставин.

При цьому, суду належить враховувати, що відстрочка виконання судового рішення повинна надаватися боржнику у виняткових випадках. При оцінці виняткових обставин суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення (стаття 115 ГПК України). По суті вищенаведеної норми при відстрочці виконання судового рішення мова йде про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

Виходячи із вищенаведеного, відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку, повинно бути пов`язане з об`єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі №910/1180/19.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

У рішенні від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини".

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Вирішуючи питання про надання відстрочки рішення суду на 12 місяців судом першої інстанції враховано інтереси боржника (зокрема, його майновий стан), які не підтверджені жодним доказом та не з`ясовано можливого порушення інтересів позивача, відтак, мало місце недотримання справедливого балансу між сторонами.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На даний час строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що саме по собі введення воєнного стану, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між його введенням та неможливістю своєчасного виконання рішення суду, не свідчить про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду. Відсутні докази здійснення господарської діяльності на окупованих територіях або місцевості, де відбуваються бойові дії. Відсутні докази пошкодження майна підприємства внаслідок дій країни агресора.

Поряд з цим колегія суддів відзначає, що тяжка економічна ситуація в країні спричинена військовою агресією носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін.

Як Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", так і Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

При цьому обидва підприємства включені до переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення, що засвідчує однаковий статус підприємств, роль та важливість їх діяльності в умовах воєнного стану.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року по справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність в даному випадку щодо боржника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16 липня 2019 року по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Також, ТОВ "РОЕК" не надано жодних доказів ймовірного погашення останнім заборгованості в майбутньому, а Господарський суд Рівненської області, узвалюючи рішення щодо відстрочення виконання рішення на рік, не дослідив та не встановив можливості погашення заборгованості боржником саме через рік, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися лише на одних припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що жодних документальних доказів до заяви про відстрочення виконання рішення взагалі не надано, зокрема щодо важкого фінансового становища, впливу військового стану на роботу підприємства. Відповідачем до матеріалів справи не надано жодних документальних доказів на підтвердження того, що товариство у строк до 30 січня 2024 зможе виконати рішення суду. Матеріали справи не містять жодних доказів фінансового становища боржника, наявності дебіторської заборгованості населення.

Також боржник не надав суду доказів в підтвердження того, що надання відстрочення виконання рішення на зазначений заявником термін покращить його фінансовий стан та призведе до виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням положень частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, заявник повинен довести не лише можливість виконання рішення суду у визначений ним у заяві строк, а й обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим на даний час, на підтвердження чого повинно бути надано відповідні документи (фінансові звіти, баланси, бухгалтерські документи і т. ін.) чого відповідачем зроблено не було.

За приписами статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надані докази, які свідчать про існування виключних обставин, які дають підстави для відстрочки виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення у справі.

Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 підлягає скасуванню, як така, що ухвалена при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні заяви ТОВ "РОЕК" про відстрочення виконання рішення у справі №918/499/21.

Відповідно до підпункту в) пункту 4 частини 1 статті 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 269, 270, пунктом 6 статті 275, пунктом 2 частини 1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11 квітня 2023 року у справі №918/499/21 скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про відстрочення виконання судового рішення у справі №918/499/21 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Повернути справу №918/499/21 до Господарського суду Рівненської області для видачі наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "22" червня 2023 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.