СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Харків Справа № 922/278/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання - Ламанової А.В.

та за участю представників сторін:

від позивача - Перевощикова Т.М. (ордер серії АЕ № 1194665 від 21.04.2023) - поза межами приміщення суду;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» (вх. № 1331 Х)

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 (повний текст складено та підписано 17.11.2022), ухвалене у складі судді Лавренюк Т.А.

у справі № 922/278/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері»,

до Фермерського господарства «Покрова»,

про стягнення 330000, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою Фермерського господарства «Покрова» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 330000, 00 грн. Судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковим перерахуванням на розрахунковий рахунок відповідача грошових коштів, які відповідач набув не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором № 3 від 02.06.2021, внаслідок їх перерахування позивачем понад визначену у договорі вартість товару. В якості правових підстав, позивач посилається на статтю 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері», яке просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що «між сторонами існує спір щодо факту поставки або не поставки товару відповідачем на користь позивача за спірними накладними, однак, відповідні відносини існують в межах укладеного між сторонами договору». Відповідачем, при розгляді справи в суді першої інстанції, не спростовано факту отримання коштів від позивача в сумі 330000, 00 грн та не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 77-79 ГПК України, повернення коштів позивачу, чи наявності правових підстав для їх набуття відповідачем, утримання вказаних коштів є безпідставним, що свідчить про порушення майнових прав позивача. Враховуючи, що правових підстав для перерахування коштів у розмірі 330 000,00 грн на рахунок відповідача не було, то слідує обґрунтований висновок, що ці кошти отримано ФГ «Покрова» безпідставно.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022 у справі № 922/278/22 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у справі № 922/278/22. Встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії іншим учасникам справи.

23.12.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/278/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у справі № 922/278/22 призначено до розгляду на 16.05.2023 о 14:30 год.

24.04.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судове засідання у справі № 922/278/22 призначене на 16.05.2023 о 14:30 год., та інші судові засіданні у справі, ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» адвоката Перевощикової Т.М., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.

16.05.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства «Покрова» надійшла заява, в якій останній просив відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату, у зв`язку з тим, що відповідач не отримував копію апеляційної скарги та жодних судових повісток.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 задоволено заяву Фермерського господарства «Покрова» про відкладення розгляду справи. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у справі № 922/278/22 відкладено на 30.05.2023 о 14:30 год. Судове засідання у справі № 922/278/22 призначене на 30.05.2023 о 14:30 год., ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» адвоката Перевощикової Тетяни Миколаївни, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.

24.05.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства «Покрова» надійшла заява про направлення копії апеляційної скарги з додатками на електронну адресу представника.

26.05.2023 листом № 006192 направлено копію апеляційної скарги з додатками на електронну адресу представника Фермерського господарства «Покрова».

30.05.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства «Покрова» надійшла заява, в якій останній просив відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату, у зв`язку з тим, що відповідач отримав екземпляр апеляційної скарги 29.05.023 та не встиг підготувати на неї свої заперечення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 задоволено заяву Фермерського господарства «Покрова» про відкладення розгляду справи. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у справі № 922/278/22 відкладено на 20.06.2023 о 12:50 год. Судове засідання у справі № 922/278/22 призначене на 20.06.2023 о 12:50 год., ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» адвоката Перевощикової Тетяни Миколаївни, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.

Присутня у судовому засіданні представник апелянта (поза межами приміщення суду) подану апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 13.06.2023. Надав заяву про розгляд справи за відсутності представник ФГ «Покрова» та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції, так як воно було прийнято законно та обґрунтовано з урахуванням первинних документів.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, у зв`язку з чим, переходить до її розгляду по суті.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом, 02.06.2021 між Фермерським господарством «Покрова» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трєйдінг енд Делівері» (покупець) та укладено договір поставки № 3, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця дрова твердої породи дерев (товар) у кількості 500 скл.м, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах визначених цим договором.

Згідно з п. 3.1. догвоору товар поставляється партіями постачальнику у відповідності до заявок покупця.

Відповідно до п. 3.2. договору покупець для постачання товару повинен передати постачальнику заявку на постачання товару, в якій обов`язково зазначається:

- кількість партії товару;

- строк постачання партії товару;

- загальна сума вартості партії товару;

- порода дерев - дрова порід (береза, дуб, бук, чсен, граб, клен, вяз, модрина);

- по довжині - 1,00 м;

- по товщині - від 10 см і більше;

- місце постачання товару.

За умовами п.4.1 договору ціна товару з доставкою становить 750, 00 грн за один скл. метр товару.

У відповідності до п. 4.4 договору сторони погодили порядок здійснення розрахунків, а саме: покупець проводить попередню оплату постачальнику у розмірі 50% вартості товару/партії товару грошовими коштами або будь-яким іншим способам, що не суперечить чинному законодавству України. Другу частину вартості товару позивач повинен оплатити після отримання товару протягом 3-х банківських днів.

Згідно з п. 10.1. договору від набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2021.

02.06.2021 між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору, в якій погодили загальну вартість товару у кількості 500 скл.м, яка склала 375 000,00 грн.

Позивачем в період з 10.06.2021 по 28.08.2021 здійснено перерахування грошових коштів на рахунок відповідача в розмірі 730 000, 00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень: № 1487 від 10.06.2021 на суму 18 750, 00 грн, № 1540 від 23.06.2021 на суму 37 500, 00 грн, № 1532 від 23.06.2021 на суму 37 500, 00 грн, № 1577 від 29.06.2021 на суму 37 500, 00 грн, № 1604 від 15.07.2021 на суму 37 500, 00 грн, № 1640 від 09.07.2021 на суму 37 500, 00 грн, № 1307 від 14.07.2021 на суму 130 000, 00 грн, № 1332 від 19.07.2021 на суму 130 000, 00 грн, № 1429 від 02.08.2021 на суму 130 000, 00 грн, № 1460 від 25.08.2021 на суму 133 750, 00 грн з призначенням платежу «оплата за лісоматеріали згідно договору».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з перерахованої позивачем загальної суми в розмірі 730000 ,00 грн, він отримав товар на суму 375 000, 00 грн, як і передбачено умовами договору № 3 від 02.06.2021, решта коштів була перерахована ним помилково.

Після повідомлення позивачем відповідача про помилкове перерахування грошових коштів, відповідач 08.10.2021 повернув частину переплати, перерахувавши на рахунок позивача суму у розмірі 25 000, 00 грн на підставі платіжного доручення № 240 з призначенням платежу: «Повернення коштів проплачених за лісоматеріали. ПДВ 20.00% - 4166,67».

21.12.2021 позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою № 3 про повернення коштів у розмірі 330 000,00 грн протягом 3-х днів з дня отримання даної вимоги, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вказані обставини і стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 330000, 00 грн.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотивуючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір щодо факту поставки або не поставки товару відповідачем на користь позивача за спірними накладними, однак, відповідні відносини існують в межах укладеного між сторонами договору. Суд не прийняв заперечення позивача з посиланням на те, що договором сторони передбачили меншу кількість товару, оскільки факт оплати позивачем товару на більшу суму з призначенням платежу за товар згідно із договором, суд визнав як пропозицію збільшення кількості товару за цим договором. У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для пред`явлення позивачем відповідного позову до суду із посиланням на статтю 1212 ЦК України, оскільки встановлений факт існування між сторонами саме договірних відносин та факт здійснення позивачем оплати саме в межах укладеного між сторонами договору.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» про стягнення з Фермерського господарства «Покрова» безпідставно набутих коштів у розмірі 330 000, 00 грн у порядку, передбаченому в статтею 1212 ЦК України, із посиланням на факт помилкового перерахування відповідачу грошових коштів, поза підставами, передбаченими договором № 3 від 02.06.2021, внаслідок їх перерахування позивачем понад визначену у договорі кількість товару.

За приписами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в статтях 525, 526 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов`язкову силу для сторін. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України).

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений між сторонами договір № 3 від 02.06.2021 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ч. 1-3 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з ч. 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З матеріалів справи убачається, що договір № 3 від 02.06.2021 був укладений між сторонами на поставку товару - дрова твердої породи у кількості 500, вартістю 375000, 00 грн.

У відповідності до п. 3.1. договору товар поставляється партіями постачальником у відповідності до заявок покупця.

02.06.2021 між сторонами була оформлена заявка, а саме: у виді Специфікації № 1 до договору № 3 від 02.06.2021 на суму 375000, 00 грн.

Колегією суддів встановлено та не заперечується сторонами, що товар на загальну суму 375000, 00 грн був переданий відповідачем та прийнятий позивачем без будь-яких зауважень, що підтверджується видатковими накладними: № 208 від 05.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 209 від 08.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 210 від 12.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 210/2 від 14.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 210 від 16.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 211 від 17.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 210 від 29.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 210 від 30.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 216 від 03.08.2021 на суму 37500, 00 грн, № 218 від 06.08.2021 на суму 37500, 00 грн.

Згідно зі статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що зобов`язання між сторонами за договором № 3 від 02.06.2021 припинені, оскільки проведені належним чином.

Водночас, з матеріалів справи убачається, що позивачем в період з 10.06.2021 по 28.08.2021 здійснено перерахування грошових коштів на рахунок відповідача в розмірі 730 000, 00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень: № 1487 від 10.06.2021 на суму 18 750,00 грн, № 1540 від 23.06.2021 на суму 37 500,00 грн, № 1532 від 23.06.2021 на суму 37 500,00 грн, № 1577 від 29.06.2021 на суму 37 500,00 грн, № 1604 від 15.07.2021 на суму 37 500,00 грн, № 1640 від 09.07.2021 на суму 37 500, 00 грн, № 1307 від 14.07.2021 на суму 130 000, 00 грн, № 1332 від 19.07.2021 на суму 130 000,00 грн, № 1429 від 02.08.2021 на суму 130 000,00 грн, № 1460 від 25.08.2021 на суму 133 750, 00 грн з призначенням платежу «оплата за лісоматеріали згідно договору».

Колегія суддів відхиляє твердження відповідача про те, що товар на суму 355000, 00 грн був також поставлений позивачу.

Адже, згідно з п. 11.1. договору встановлено, що всі зміни та доповнення до цього договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовому вигляді та підписані уповноваженими на це представниками сторін.

Доказів про збільшення обсягів поставки до матеріалів справи не надано, як і заявок на отримання товару у розмірі більшому ніж визначено у Специфікації № 1 до договору № 3 від 02.06.2021.

Крім того, з наданих видаткових накладних: № 205 від 11.06.2021 на суму 37500, 00 грн, № 205/2 від 15.06.2021 на суму 37500, 00 грн, № 206 від 24.06.2021 на суму 37500, 00 грн, № 207 від 25.06.2021 на суму 37500, 00 грн, № 213 від 27.07.2021 на суму 37500, 00 грн, № 217 від 04.08.2021 на суму 37500, 00 грн, № 219 від 06.09.2021 на суму 37500, 00 грн, № 222 від 28.09.2021 на суму 37500, 00 грн, не можливо встановити кому саме був переданий товар.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Однак, зазначені накладні не містять: посади особи, яка прийняла товар та довіреності на прийняття товару, а отже, не можуть підтверджувати поставку товару.

Колегія суддів зауважує, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (Постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 916/922/19).

Разом з тим, інших доказів, а саме: товарно - транспортних накладних тощо, відповідачем до суду не надано.

Суд апеляційної інстанції також наголошує, що після повідомлення позивачем відповідача про помилкове перерахування грошових коштів, відповідач 08.10.2021 повернув частину переплати, перерахувавши на рахунок позивача суму у розмірі 25 000, 00 грн на підставі платіжного доручення № 240 з призначенням платежу: «Повернення коштів проплачених за лісоматеріали. ПДВ 20.00% - 4166,67».

А отже, сума помилко сплачених та не повернутих грошових коштів становить 330000, 00 грн.

Колегія суддів зазначає, що наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Водночас сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 01.11.2019 у справі № 904/3074/18.

Таким чином, до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню норми не зобов`язального права, а стаття 1212 ЦК України, яка визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом ч. 1 статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені статтею 1212 ЦК України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 у справі 924/1338/19.

Відповідно до статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що сплата позивачем грошових коштів відповідачу відбулась поза межами укладеного договору № 3 від 02.06.2021 та відповідачем не доведено поставку товару у збільшеному розмірі, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірні кошти набуто відповідачем за відсутності відповідної правової підстави, а тому вони мають бути повернуті позивачеві на підставі статті 1212 ЦК України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до статті 277 ГПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері», у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом ч. 1 статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався, за останніми змінами відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» (вх. № 1331 Х) задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 17.11.2022 у справі № 922/278/22 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «Покрова» (63202, Харківська область, смт Нова Водолага, вул. Погрібняка Якима, 107, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» (04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 23 А, офіс 20, ) безпідставно збережені кошти у розмірі 330000, 00 грн та втрати зі сплати судового збору у розмірі 4950, 00 грн.

Стягнути з Фермерського господарства «Покрова» (63202, Харківська область, смт Нова Водолага, вул. Погрібняка Якима, 107, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдінг енд Делівері» (04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 23 А, офіс 20, ) втрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7425, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 20.06.2023 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін