ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023м. ДніпроСправа № 904/429/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Тімочкіна М.В.

за позовом Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Сергійовича, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасбудальп", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 157 025,01 грн

Представники:

від позивача: Починок В.В.;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Шевченко Володимир Сергійович звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасбудальп" про стягнення 207 025,01 грн основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 84 від 05.01.2021.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 25.01.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.03.2023 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що відповідачем частково погашено заборгованість за договором, що підтверджується платіжною інструкцією № 23 від 28.02.2023 на суму 50 000,00 грн. У зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача 157 025,01 грн основного боргу.

Станом на 18.04.2023 відзив відповідач до суду не подав.

Суд ухвалою від 18.04.2023 перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/429/23 за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче судове засідання, яке відбудеться 15.05.2023.

19.04.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 20.04.2023 клопотання позивача задовольнив.

В підготовче засідання 15.05.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 15.05.2023 відклав підготовче засідання на 12.06.2023.

16.05.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. 19.05.2023 клопотання позивача задовольнив.

08.06.2023 позивач подав до суду додаткові пояснення.

В підготовче засідання 12.06.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 12.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання 26.06.2023.

У судове засідання 26.06.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Представник відповідача 21.03.2023 отримав ухвалу суду від 25.02.2023, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 2).

Відзив відповідач до суду не подав.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 05.01.2021 між Фізичною особою-підприємцем Шевченком Володимиром Сергійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кривбасбудальп» було досягнуто домовленостей про укладення договору поставки спецодягу, згідно з яким позивач, як постачальник, зобов`язався поставити (передати у власність) відповідача, як покупця, товар, а відповідач, як покупець, зобов`язався прийняти товар і сплатити його вартість.

Попередніми усними домовленостями сторонами узгоджено умови вищевказаного договору, після чого позивачем підготовлено, оформлено (підписано) зі свого боку та надіслано відповідачу на підписання проект договору поставки товару № 84 від 05.01.2021 у двох примірниках з проханням повернути один примірник договору позивачу після його оформлення з боку відповідача.

Однак, як зазначає позивач, вищевказаний договір відповідачем позивачу повернуто не було.

Не дивлячись на це, протягом 2021 року позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 209 383,41 грн, на підтвердження чого позивач надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № 1795 від 23.04.2021 на суму 5412,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 53);

- № 1797 від 23.04.2021 на суму 5153,04 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 58);

- № 2011 від 07.05.2021 на суму 4560,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 63);

- № 2048 від 11.05.2021 на суму 17 389,20 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 68);

- № 2271 від 20.05.2021 на суму 11 192,40 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 73);

- № 2408 від 27.05.2021 на суму 4915,20 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 78);

- № 3247 від 14.07.2021 на суму 3169,68 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 83);

- № 3284 від 15.07.2021 на суму 2269,68 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 93);

- № 3550 від 29.07.2021 на суму 10 924,80 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 98);

- № 3556 від 29.07.2021 на суму 900,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 103), господарський суд зазначає, що вказана накладна підписана лише зі сторони постачальника та відповідно не містить підпису та відтиску печатки покупця;

- № 3683 від 06.08.2021 на суму 1968,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 108);

- № 3979 від 25.08.2021 на суму 2136,80 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 113), господарський суд зазначає, що вказана накладна підписана лише зі сторони постачальника та відповідно не містить підпису та відтиску печатки покупця;

- № 4150 від 03.09.2021 на суму 696,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 118);

- № 4346 від 13.09.2021 на суму 8799,36 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 123);

- № 4614 від 28.09.2021 на суму 3396,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 128);

- № 5047 від 18.10.2021 на суму 7311,36 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 133);

- № 5048 від 20.10.2021 на суму 37 704,00 грн з ПДВ (т. 2 а.с. 4);

- № 5092 від 21.10.2021 на суму 30 651,12 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 143);

- № 5113 від 22.10.2021 на суму 3348,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 148);

- № 5153 від 25.10.2021 на суму 1308,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 153);

- № 5238 від 27.10.2021 на суму 2880,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 158);

- № 5281 від 28.10.2021 на суму 3517,68 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 163);

- № 5334 від 01.11.2021 на суму 4656,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 168);

- № 5335 від 01.11.2021 на суму 1308,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 173);

- № 5409 від 03.11.2021 на суму 2616,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 178);

- № 5491 від 08.11.2021 на суму 3229,68 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 183);

- № 5570 від 11.11.2021 на суму 3794,40 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 188);

- № 5723 від 18.11.2021 на суму 14 691,36 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 193), господарський суд зазначає, що вказана накладна підписана лише зі сторони постачальника та відповідно не містить підпису та відтиску печатки покупця;

- № 5782 від 22.11.2021 на суму 1837,68 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 198);

- № 5806 від 22.11.2021 на суму 1680,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 203);

- № 6113 від 06.12.2021 на суму 1440,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 208), господарський суд зазначає, що вказана накладна підписана лише зі сторони постачальника та відповідно не містить підпису та відтиску печатки покупця;

- № 6194 від 08.12.2021 на суму 2799,97 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 213), господарський суд зазначає, що вказана накладна підписана лише зі сторони постачальника та відповідно не містить підпису та відтиску печатки покупця;

- № 6497 від 22.12.2021 на суму 1728,00 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 218), господарський суд зазначає, що вказана накладна підписана лише зі сторони постачальника та відповідно не містить підпису та відтиску печатки покупця.

Позивач зазначає, що видаткові накладні: № 3556 від 29.07.2021 на суму 900,00 грн з ПДВ, № 3979 від 25.08.2021 на суму 2136,80 грн з ПДВ, № 5723 від 18.11.2021 на суму 14 691,36 грн з ПДВ, № 6113 від 06.12.2021 на суму 1440,00 грн з ПДВ, № 6194 від 08.12.2021 на суму 2799,97 грн з ПДВ, № 6497 від 22.12.2021 на суму 1728,00 грн з ПДВ не були повернуті відповідачем.

Сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 до 28.10.2021 (т. 1 а.с. 223-224), відповідно до якого станом на 28.10.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 217 243,92 грн. Позивач наголошує, що до вказаної суми заборгованості увійшли не повернуті відповідачем видаткові накладні № 3556 від 29.07.2021, № 3979 від 25.08.2021.

Позивач зазначає, що відповідач за поставлений товар сплатив лише частково, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 157 025,01 грн.

Як зазначає позивач, з метою досудового врегулювання спору він направив відповідачу претензію від 01.07.2022 (т. 1 а.с. 225-227), в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копію опису вкладення (т. 1 а.с. 229).

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

Позивач зазначає, що 05.01.2021 між Фізичною особою-підприємцем Шевченком Володимиром Сергійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кривбасбудальп» було досягнуто домовленостей про укладення договору поставки спецодягу, згідно з яким позивач, як постачальник, зобов`язався поставити (передати у власність) відповідача, як покупця, товар, а відповідач, як покупець, зобов`язався прийняти товар і сплатити його вартість. Попередніми усними домовленостями сторонами узгоджено умови вищевказаного договору, після чого позивачем підготовлено, оформлено (підписано) зі свого боку та надіслано відповідачу на підписання проект договору поставки товару № 84 від 05.01.2021 у двох примірниках, з проханням повернути один примірник договору позивачу після його оформлення з боку відповідача.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками договір поставки товару № 84 від 05.01.2021 в матеріалах справи відсутній.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності договору поставки товару, викладеного у формі єдиного документа та підписаного сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що між сторонами було укладено договір поставки у спрощений спосіб.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає наступне.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п. 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг (п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

За своєю правовою природою видаткові накладні є первинними документами, оскільки підтверджують факти підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Таким чином до оформлення видаткових накладних застосовуються вимоги встановлені діючим законодавством.

В той же час, як вказано вище, видаткові накладні: № 3556 від 29.07.2021 на суму 900,00 грн з ПДВ, № 3979 від 25.08.2021 на суму 2136,80 грн з ПДВ, № 5723 від 18.11.2021 на суму 14 691,36 грн з ПДВ, № 6113 від 06.12.2021 на суму 1440,00 грн з ПДВ, № 6194 від 08.12.2021 на суму 2799,97 грн з ПДВ, № 6497 від 22.12.2021 на суму 1728,00 грн з ПДВ підписані лише зі сторони постачальника та відповідно не містять підпису та відтиску печатки покупця.

Позивач зазначає, що вказані видаткові накладні не були повернуті відповідачем.

Господарський суд враховує підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 до 28.10.2021 (т. 1 а.с. 223-224), відповідно до якого станом на 28.10.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 217 243,92 грн та те, що до вказаної суми заборгованості увійшли видаткові накладні № 3556 від 29.07.2021, № 3979 від 25.08.2021.

Тобто, підписуючи акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 до 28.10.2021, відповідач підтвердив факт здійснення йому поставки товару відповідно до накладних № 3556 від 29.07.2021, № 3979 від 25.08.2021.

08.06.2023 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що 19.05.2023 повторно направив відповідачу для підписання видаткові накладні № 3556 від 29.07.2021, № 3979 від 25.08.2021, а також № 5723 від 18.11.2021, № 6113 від 06.12.2021, № 6194 від 08.12.2021, № 6497 від 22.12.2021 в двох примірниках з проханням підписати та повернути.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаних видаткових накладних позивач надав до суду копії опису вкладення від 19.05.2023, накладної Укпошти та фіскального чеку.

Згідно з накладною вищевказаному поштовому відправленню присвоєно 13-символьний цифровий номер (штрихкодовий ідентифікатор) 693.

29.05.2023 поштове відправлення вручено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (з штрихкодовим ідентифікатором 693).

Позивач зазначає, що відповідь на лист та підписані документи на адресу позивача не надходили.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 157 025,01 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 157 025,01 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві позивачем зазначено попередній орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу 10 000 грн. У підготовчому засіданні 12.06.2023 представник позивача пояснив, що просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00грн.

Позивачем подано для долучення до матеріалів справи (т.1 а.с.240-245) договір про надання правничої допомоги №21/11/22 від 21.11.2022, додаткова угода №2 до договору від 05.12.2022, рахунок №45 від 30.12.2022 на суму 8000,00 грн, акт надання послуг №45 від 02.01.2023 на суму 8000,00 грн, платіжну інструкцію №664 від 13.01.2023 на суму 8000,00грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 8000,00грн.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 3105,38 грн згідно з платіжною інструкцією № 663 від 13.01.2023, що становить 1,5% від первісної ціни позову 207 025,01 грн.

В подальшому позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що відповідачем частково погашено заборгованість за договором, що підтверджується платіжною інструкцією № 23 від 28.02.2023 на суму 50 000,00 грн. У зв`язку із чим просив суд стягнути з відповідача 157 025,01 грн основного боргу.

За подання до господарського суду позовної заяви про стягнення з відповідача 157 025,01 грн підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 421,38 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривбасбудальп" (50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 34А, ідентифікаційний код 40824126) на користь Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 157 025,01 грн основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.06.2023

Суддя І.В. Мілєва