ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/914/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Агробізнес (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Будівельників, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агроконсалтінг (67602, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Костіна, буд. 5-А, )

про стягнення заборгованості за Договором поставки від 28.01.2020 № 50-З-БМ-20 в розмірі 494 600,04 грн., з яких 47 242,32 грн. пеня, 95 242,50 грн. 25 % річних, 352 115,22 грн. - штраф

Представники:

Від позивача Стріла В.М. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача Нижник Г.І. (ордер від 13.07.2022 серія АР № 1092762).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агробізнес» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконсалтінг» (далі - Відповідач) про стягнення штрафних санкцій за Договором поставки від 28.01.2020 № 50-З-БМ-20 в розмірі 494 600,04 грн., з яких 47 242,32 грн. пеня, 95 242,50 грн. 25 % річних, 352 115,22 грн. - штраф.

Ухвалою суду від 30.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.06.2022.

Протокольною ухвалою від 29.06.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.07.2022.

Протокольною ухвалою від 13.07.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 25.07.2022.

Протокольною ухвалою від 25.07.2022 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.08.2022.

Протокольною ухвалою від 08.08.2022 відкладено підготовче засідання на 09.09.2022.

Протокольною ухвалою від 09.09.2022 відкладено підготовче засідання на 21.09.2022.

Протокольною ухвалою від 21.09.2022 відкладено підготовче засідання на 05.10.2022.

Ухвалою суду від 05.10.2022 заяву відповідача про проведення судової технічної експертизи документів від 09.09.2022 (вх. № 19043/22 від 09.09.2022), з урахуванням Уточнення до заяви про проведення судової технічної експертизи документів від 20.09.2022 (вх. № 20242/22 від 20.09.2022) задоволено. Призначено у справі № 916/914/22 судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8). На вирішення експертів поставлено наступні питання: яким чином виконано підписи від імені Починок Яни Геннадіївни та Броніча Максима Юрійовича на договорі поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 та специфікації № 1 до договору поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 (власноручно за допомогою писального приладу чи за допомогою технічних засобів (факсиміле або іншим засобом відтворення підпису) ? яким способом нанесений відтиск печатки ТОВ Агроконсалтінг на договорі поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 та специфікації № 1 до договору поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 ? чи нанесено відтиск печатки ТОВ Агроконсалтінг на договорі поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 та специфікації № 1 до договору поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 печаткою ТОВ Агроконсалтінг, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження ? Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Роз`яснено учасникам справи, що згідно із частиною другою статті 38 Господарського процесуального кодексу України вони вправі з підстав, зазначених у статтях 35, 36, 37 цього кодексу, заявити експерту відвід. Витрати по попередній сплаті вартості проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю Агроконсалтінг згідно з виставленими експертною установою рахунками. Роз`яснено, що матеріали справи разом з експертним висновком і розрахунком вартості експертизи підлягають поверненню до Господарського суду Одеської області. Надіслано на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8) копію цієї ухвали та матеріали справи № 916/914/22. Провадження у справі № 916/914/22 зупинено на час проведення експертизи.

02.03.2023 на адресу суду надійшов супровідний лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2022 № 22-5864/5931 (вх. № 6653/23) разом із висновком експерта судово-технічної експертизи документів № 22-5864/5931.

Ухвалою суду від 06.03.2023 поновлено провадження у справі № 916/914/22 з 24.03.2023 та призначено підготовче засідання на 24.03.2023.

Протокольною ухвалою від 24.03.2023 відкладено підготовче засідання на 10.04.2023.

Протокольною ухвалою від 10.04.2023 відкладено підготовче засідання на 28.04.2023.

Протокольною ухвалою від 28.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.05.2023.

Протокольною ухвалою від 17.05.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.06.2023.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Позовні вимоги із посиланням на статті 526, 530, 533, 625, 712 Цивільного кодексу України, статті 193, 231, 232, 265 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням Відповідачем умов Договору поставки від 28.01.2020 № 50-З-БМ-20 щодо строку оплати.

Представник Відповідача в судовому засіданні просив суд зменшити розмір штрафних санкцій до 10 %.

25.07.2022 у письмових поясненнях (вх. № 14181/22) та Доповненнях до відзиву на позовну заяву від 05.08.2022 (вх. № 15479/22) Відповідач зазначає, що між сторонами виникли договірні відносини щодо постачання засобів захисту рослин, однак ані директор ТОВ «Агроконсалтінг», ані будь-яка уповноважена ним особа договір поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 не підписували. Крім цього, сторонами не було узгоджено використання факсиміле на документах, які складаються між сторонами, а тому документи, виготовлені таким шляхом, є неналежними та недопустимими доказами.

ТОВ "Агроконсалтінг" зазначає, що розмір штрафних санкцій є надмірно великим, непропорційним щодо наслідків порушення, що не відповідає стимулюючому та компенсаторному характеру таких санкцій, внаслідок чого штрафні санкції як засіб стимулювання належного виконання умов договору перетворюються у джерело необґрунтованого збагачення другої із сторін.

Також Відповідачем у письмових поясненнях (вх. № 14181/22) заявлено клопотання про зменшення загального розміру нарахованих штрафних санкцій до 10 %, а саме до 49 460,00 грн.

Відповідач зазначає, що весь розмір основної заборгованості ним був сплачений добровільно майже за два роки до моменту звернення Позивача до суду, а ТОВ «Захід Агробізнес» не зазначало збитків у зв`язку із несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань.

ТОВ «Агроконсалтінг» зазначає, що загальний розмір цивільно-правової відповідальності (пеня, штраф, відсотки річних) є надмірним, що нівелює значення штрафних санкцій, як засобу стимулювання належного виконання зобов`язання, а перетворюється у джерело необгрунтованого збагачення другої із сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

28.01.2020 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки засобів захисту рослин № 50-3-БМ-20 (далі Договір від 28.01.2020).

Відповідно до пунктів 1.1, 4.1 Договору від 28.01.2020 постачальник (Позивач) зобов`язався передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві (Відповідачу) засоби захисту рослин та іншу продукцію, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. Ціна товару та загальна вартість товару вказується в специфікаціях.

Згідно із пунктом 4.4 Договору від 28.01.2020 сторони домовились визначити еквівалент ціни та загальної вартості товару в іноземній валюті (в доларах США). Еквівалент ціни товару в доларах США визначається шляхом ділення ціни товару згідно специфікацій в гривнях на курс продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) до української гривні на дату, що передує даті укладання (підписання) сторонами відповідної специфікації. Ціна товару, що постачається на умовах попередньої оплати визначається шляхом множення еквівалента ціни товару в доларах США на курс продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на дату, що передує даті фактичної оплати. Ціна товару, що постачається на умовах товарного кредиту визначається шляхом множення еквівалента ціни товару на курс продажу долара США на міжбанківському валютному ринку на дату, що передує даті фактичного відвантаження. Зміна ціни товару на дату відвантаження фіксується постачальником у видатковій накладній та не потребує додаткових угод чи погоджень обома сторонами договору. Сторони погодились, що сума в гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплата вартості товару, що поставлений на умовах товарного кредиту (авансу та післяоплати), визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості товару в доларах США на курс продажу долару США на міжбанківському валютному ринку до української гривні, на дату, що передує даті здійснення такої оплати. При цьому, курс продажу долара США на МВРУ визначається виходячи із середнього курсу продажу долара США, опублікованого на сайті http:finance.ua/ua/currency/#interbank. Положення цього пункту 4.4 застосовуються при збільшенні курсу продажу долару США на МВРУ до гривні на 1 і більше % (різниця між курсом, що зазначений у специфікації та курсом, що діє на момент здійснення оплати за товар або на дату відвантаження товару). Для розрахунків по цьому договору постачальником можуть виписуватися рахунки на оплату, які мають містити обов`язкові посилання на назву та номер цього договору й найменування сторін.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору від 28.01.2020 Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 3 215 556,31 грн. що підтверджується наступними документами:

- Специфікаціями № 1 від 28.01.2020; № 2 від 20.02.2020; № 3 від 26.02.2020; № 4 від 28.02.2020; № 5 від 02.03.2020; № 6 від 02.03.2020; № 7 від 13.03.2020; № 8 від 16.03.2020; № 9 від 18.03.2020; № 10 від 20.03.2020; № 11 від 24.03.2020; № 12 від 27.03.2020; № 13 від 31.03.2020; № 14 від 03.04.2020; № 15 від 08.04.2020; № 16 від 10.04.2020; № 17 від 14.04.2020; № 18 від 15.04.2020; № 19 від 21.04.2020; № 20 від 22.04.2020; № 21 від 23.04.2020; № 22 від 27.04.2020; № 23 від 28.04.2020; № 24 від 30.04.2020; № 25 від 04.05.2020; № 26 від 06.05.2020; № 27 від 08.05.2020; № 28 від 12.05.2020; № 29 від 13.05.2020; № 30 від 18.05.2020; № 31 від 19.05.2020; № 32 від 20.05.2020; № 33 від 21.05.2020; № 34 від 22.05.2020; № 35 від 25.05.2020; № 36 від 26.05.2020; № 37 від 28.05.2020; № 38 від 01.06.2020; № 39 від 02.06.2020; № 40 від 04.06.2020; № 41 від 05.06.2020; № 42 від 09.06.2020; № 43 від 15.06.2020; № 44 від 17.06.2020; № 45 від 19.06.2020; № 46 від 22.06.2020; № 47 від 23.06.2020; № 48 від 23.06.2020; № 49 від 24.06.2020; № 50 від 25.06.2020; № 51 від 26.06.2020; № 52 від 30.06.2020; № 53 від 02.07.2020; № 54 від 06.07.2020; № 55 від 07.07.2020; № 56 від 08.07.2020; № 57 від 13.07.2020; № 58 від 17.07.2020; № 59 від 20.07.2020; № 60 від 22.07.2020; № 61 від 23.07.2020; № 62 від 24.07.2020; № 66 від 17.08.2020; № 67 від 19.08.2020; № 68 від 25.08.2020; № 69 від 26.08.2020; № 70 від 31.08.2020; № 71 від 07.09.2020; № 72 від 08.09.2020; № 73 від 09.09.2020; № 74 від 11.09.2020; № 75 від 14.09.2020; № 76 від 15.09.2020; № 77 від 21.09.2020; № 78 від 24.09.2020; № 79 від 25.09.2020; № 80 від 05.10.2020.

- Видатковими накладними № 118 від 28.01.2020; № 208 від 20.02.2020; № 278 від 27.02.2020; № 333 від 28.02.2020; № 395 від 03.03.2020; № 404 від 04.03.2020; № 466 від 04.03.2020; № 782 від 13.03.2020; № 783 від 16.03.2020; № 809 від 17.03.2020; № 810 від 17.03.2020; № 1180 від 25.03.2020; № 1181 від 26.03.2020; № 1353 від 31.03.2020; № 1388 від 02.04.2020; № 1467 від 06.04.2020; № 1544 від 08.04.2020; № 1653 від 14.04.2020; № 1654 від 14.04.2020; № 1723 від 15.04.2020; № 1724 від 15.04.2020; № 1757 від 15.04.2020; № 1822 від 21.04.2020; № 1859 від 22.04.2020; № 1909 від 24.04.2020; № 1910 від 24.04.2020; № 1937 від 27.04.2020; № 1938 від 27.04.2020; № 1942 від 27.04.2020; № 1952 від 27.04.2020; № 1953 від 27.04.2020; № 2092 від 27.04.2020; № 1986 від 28.04.2020; № 1987 від 28.04.2020; № 2021 від 28.04.2020; № 2031 від 29.04.2020; № 2175 від 05.05.2020; № 2176 від 05.05.2020; № 2180 від 05.05.2020; № 2291 від 07.05.2020; № 2236 від 08.05.2020; № 2292 від 08.05.2020; № 2506 від 12.05.2020; № 2517 від 18.05.2020; № 2603 від 18.05.2020; № 2604 від 18.05.2020; № 2608 від 18.05.2020; № 2609 від 18.05.2020; № 2610 від 18.05.2020; № 2611 від 18.05.2020; № 2878 від 18.05.2020; № 2516 від 19.05.2020; № 2518 від 19.05.2020; № 2612 від 19.05.2020; № 2598 від 20.05.2020; № 2879 від 20.05.2020; № 2880 від 20.05.2020; № 2599 від 21.05.2020; № 2638 від 25.05.2020; № 2697 від 25.05.2020; № 2698 від 26.05.2020; № 2733 від 27.05.2020; № 2734 від 27.05.2020; № 2735 від 27.05.2020; № 2736 від 27.05.2020; № 2738 від 27.05.2020; № 2883 від 27.05.2020; № 2845 від 28.05.2020; № 2844 від 29.05.2020; № 2846 від 29.05.2020; № 2956 від 01.06.2020; № 2957 від 03.06.2020; № 3032 від 04.06.2020; № 3077 від 05.06.2020; № 3078 від 05.06.2020; № 3325 від 10.06.2020; № 3343 від 10.06.2020; № 3206 від 12.06.2020; № 3353 від 15.06.2020; № 3355 від 15.06.2020; № 3356 від 15.06.2020; № 3413 від 16.06.2020; № 3414 від 16.06.2020; № 3415 від 16.06.2020; № 3357 від 17.06.2020; № 3351 від 19.06.2020; № 3354 від 19.06.2020; № 3494 від 19.06.2020; № 3495 від 22.06.2020; № 3496 від 22.06.2020; № 3497 від 23.06.2020; № 3546 від 23.06.2020; № 3548 від 23.06.2020; № 3547 від 24.06.2020; № 3627 від 24.06.2020; № 3628 від 24.06.2020; № 3635 від 30.06.2020; № 3675 від 30.06.2020; № 3685 від 30.06.2020; № 3686 від 30.06.2020; № 3716 від 01.07.2020; № 3728 від 01.07.2020; № 3729 від 01.07.2020; № 3800 від 01.07.2020; № 3730 від 02.07.2020; № 3802 від 03.07.2020; № 3851 від 07.07.2020; № 3914 від 08.07.2020; № 3869 від 09.07.2020; № 3870 від 09.07.2020; № 3872 від 13.07.2020; № 3873 від 13.07.2020; № 3874 від 13.07.2020; № 3933 від 17.07.2020; № 3953 від 20.07.2020; № 3969 від 22.07.2020; № 4024 від 24.07.2020; № 4021 від 27.07.2020; № 4031 від 29.07.2020; № 4195 від 05.08.2020; № 4245 від 10.08.2020; № 4246 від 10.08.2020; № 4283 від 12.08.2020; № 4357 від 17.08.2020; № 4358 від 17.08.2020; № 4371 від 19.08.2020; № 4518 від 26.08.2020; № 4519 від 26.08.2020; № 4520 від 27.08.2020; № 4909 від 11.09.2020; № 4910 від 11.09.2020; № 4911 від 11.09.2020; № 4918 від 11.09.2020; № 4919 від 11.09.2020; № 4968 від 14.09.2020; № 4969 від 14.09.2020; № 5038 від 15.09.2020; № 5070 від 17.09.2020; № 5085 від 18.09.2020; № 5167 від 22.09.2020; № 5168 від 22.09.2020; № 5256 від 25.09.2020; № 5257 від 25.09.2020; № 5258 від 25.09.2020; № 5442 від 05.10.2020; № 6245 від 16.12.2020.

- Товарно-транспортними накладними № 3-118 від 28.01.2020; № 3-208 від 20.02.2020; № 3-278 від 27.02.2020; № 3-333 від 28.02.2020; № 3-395 від 03.03.2020; № 3-404 від 04.03.2020; № 3-466 від 04.03.2020; № 3-782 від 13.03.2020; № 3-783 від 16.03.2020; № 3-809 від 17.03.2020; № 3-810 від 17.03.2020; № 3-1180 від 25.03.2020; № 3-1181 від 26.03.2020; № 3-1353 від 31.03.2020; № 3-1388 від 02.04.2020; № 3-1467 від 06.04.2020; № 3-1544 від 08.04.2020; № 3-1653 від 14.04.2020; № 3-1654 від 14.04.2020; № 3-1723 від 15.04.2020; № 3-1724 від 15.04.2020; № 3- 1757 від 15.04.2020; № 3-1822 від 21.04.2020; № 3-1859 від 22.04.2020; № 3-1909 від 24.04.2020; № 3-1910 від 24.04.2020; № 3-1937 від 27.04.2020; № 3-1938 від 27.04.2020; № 3-1942 від 27.04.2020; № 3-1952 від 27.04.2020; № 3-1953 від 27.04.2020; № 3-2092 від 27.04.2020; № 3-1986 від 28.04.2020; № 3-1987 від 28.04.2020; № 3-2021 від 28.04.2020; № 3-2031 від 29.04.2020; № 3-2175 від 05.05.2020; № 3-2176 від 05.05.2020; № 3-2180 від 05.05.2020; № 3-2291 від 07.05.2020; № 3-2236 від 08.05.2020; № 3-2292 від 08.05.2020; № 3-2506 від 12.05.2020; № 3-2517 від 18.05.2020; № 3-2603 від 18.05.2020; № 3-2604 від 18.05.2020; № 3-2608 від 18.05.2020; № 3-2609 від 18.05.2020; № 3-2610 від 18.05.2020; № 3-2611 від 18.05.2020; № 3-2878 від 18.05.2020; № 3-2516 від 19.05.2020; № 3-2518 від 19.05.2020; № 3-2612 від 19.05.2020; № 3-2598 від 20.05.2020; № 3-2879 від 20.05.2020; № 3-2880 від 20.05.2020; № 3-2599 від 21.05.2020; № 3-2638 від 25.05.2020; № 3-2697 від 25.05.2020; № 3-2698 від 26.05.2020; № 3-2733 від 27.05.2020; № 3-2734 від 27.05.2020; № 3-2735 від 27.05.2020; № 3-2736 від 27.05.2020; № 3-2738 від 27.05.2020; № 3-2883 від 27.05.2020; № 3-2845 від 28.05.2020; № 3-2844 від 29.05.2020; № 3-2846 від 29.05.2020; № 3-2956 від 01.06.2020; № 3-2957 від 03.06.2020; № 3-3032 від 04.06.2020; № 3-3077 від 05.06.2020; № 3-3078 від 05.06.2020; № 3-3325 від 10.06.2020; № 3-3343 від 10.06.2020; № 3-3206 від 12.06.2020; № 3-3353 від 15.06.2020; № 3-3355 від 15.06.2020; № 3-3356 від 15.06.2020; № 3-3413 від 16.06.2020; № 3-3414 від 16.06.2020; № 3-3415 від 16.06.2020; № 3-3357 від 17.06.2020; № 3-3351 від 19.06.2020; №3-3354 від 19.06.2020; № 3-3494 від 19.06.2020; № 3-3495 від 22.06.2020; № 3-3496 від 22.06.2020; № 3-3497 від 23.06.2020; № 3-3546 від 23.06.2020; № 3-3548 від 23.06.2020; № 3-3547 від 24.06.2020; № 3-3627 від 24.06.2020; № 3-3628 від 24.06.2020; № 3-3635 від 30.06.2020; № 3-3675 від 30.06.2020; № 3-3685 від 30.06.2020; № 3-3686 від 30.06.2020; № 3-3716 від 01.07.2020; № 3-3728 від 01.07.2020; № 3-3729 від 01.07.2020; № 3-3800 від 01.07.2020; № 3-3730 від 02.07.2020; № 3-3802 від 03.07.2020; № 3-3851 від 07.07.2020; № 3-3914 від 08.07.2020; № 3-3869 від 09.07.2020; № 3-3870 від 09.07.2020; № 3-3872 від 13.07.2020; № 3-3873 від 13.07.2020; № 3-3874 від 13.07.2020; № 3-3933 від 17.07.2020; № 3-3953 від 20.07.2020; № 3-3969 від 22.07.2020; № 3-4024 від 24.07.2020; № 3-4021 від 27.07.2020; № 3-4031 від 29.07.2020; № 3-4195 від 05.08.2020; № 3-4245 від 10.08.2020; № 3-4246 від 10.08.2020; № 3-4283 від 12.08.2020; № 3-4357 від 17.08.2020; № 3-4358 від 17.08.2020; № 3-4371 від 19.08.2020; № 3-4518 від 26.08.2020; № 3-4519 від 26.08.2020; № 3-4520 від 27.08.2020; № 3-4909 від 11.09.2020; № 3-4910 від 11.09.2020; № 3- 4911 від 11.09.2020; № 3-4918 від 11.09.2020; № 3-4919 від 11.09.2020; № 3-4968 від 14.09.2020; № 3-4969 від 14.09.2020; № 3-5038 від 15.09.2020; № 3-5070 від 17.09.2020; № 3-5085 від 18.09.2020; № 3-5167 від 22.09.2020; № 3-5168 від 22.09.2020; № 3-5256 від 25.09.2020; № 3- 5257 від 25.09.2020; № 3-5258 від 25.09.2020; № 3-5442 від 05.10.2020; № 3-6245 від 16.12.2020.

- Актом звірки взаєморозрахунків від 18.05.2022.

Станом на дату подання позову за Договором поставки № 50-3-БМ-20 від 28.01.2020 Відповідачем було сплачено 3 215 556,31 грн. Тобто, Відповідачем виконано обов`язок зі сплати товару у повному обсязі.

Суд не приймає довід Відповідача про неукладеність Договору від 28.01.2020 через підписання його за допомогою факсиміле, з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені у постанові від 06.03.2019 № 143/228/17, згідно із якими Закон України "Про оренду землі" не встановлює недійсність договору оренди землі внаслідок недотримання його письмової форми.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законами, іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Виходячи зі змісту вказаних норм письмова згода сторін на використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису є лише формою підтвердження відповідного факсимільного відтворення підпису його власноручному аналогу. Відсутність такої письмової угоди у випадку вчинення дій з виконання договору, підписаного факсиміле, не може бути умовою недійсності вчиненого та виконуваного правочину.

Отже з огляду на повне виконання сторонами Договору поставки від 28.01.2020 № 50-3-БМ-20 відсутні підстави для визнання його неукладеним.

У зв`язку із систематичним порушенням строків (термінів) оплати за поставлений товар та виконання умов договору щодо грошових зобов`язань, Позивачем було нараховано штрафні санкції за несвоєчасну оплату поставленого товару.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до підпункту 6.4.1 пункту 6.4 Договору від 28.01.2020 покупець несе відповідальність у випадку порушення термінів або умов оплати товару покупець зобов`язаний, на вимогу постачальника, сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, а також проценти на суму прострочення згідно статті 625 Цивільного кодексу України в розмірі 25 % річних.

Судом встановлено, що 25 % річних за прострочення оплати за Договором від 28.01.2020 за періоди з 30.01.2020 по 07.06.2021 складають суму в розмірі 95 242,50 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до підпункту 6.4.1 пункту 6.4 Договору від 28.01.2020 покупець несе відповідальність у випадку порушення термінів або умов оплати товару покупець зобов`язаний, на вимогу постачальника, сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення.

Згідно із частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.5 Договору від 28.01.2020 сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним договором не припиняється строком, визначеним частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, і здійснюється до моменту повного розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень статті 259 Цивільного кодексу України, продовжується до трьох років.

Отже сторонами договору передбачений більший термін нарахування штрафних санкцій ніж шість місяців.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 28.01.2020 за періоди з 30.01.2020 по 07.06.2021 складають суму в розмірі 47 242,32 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Згідно із пунктом 6.8 Договору від 28.01.2020 за невиконання чи/або неналежне виконання даного договору покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 20 % від суми заборгованості.

Судом встановлено, що штраф за прострочення оплати за Договором від 28.01.2020 за періоди з 30.01.2020 по 07.06.2021 складають суму в розмірі 352 115,22 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

У контексті зазначеного, зменшення заявленого штрафу та пені, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 910/143/19, від 21.10.2019 по справі № 910/1005/19.

Суд також враховує правову позицію викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, згідно якої у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати на нього непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Суд також враховує інтереси сторін, ступень виконання Відповідачем, а саме повну оплату товару, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, і захист його майнового права та інтересу, як кредитора, шляхом компенсації 25 % річних, вважає за можливе зменшити суму пені до 23 621,16 грн. та штрафу до 176 057,61 грн.

На підставі викладеного, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 23 621,16 грн. пені, 95 242,50 грн. 25 % річних, 176 057,61 грн. штрафу.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому, судовий збір та інші судові витрати в разі зменшення судом розміру пені та штрафу покладається на Відповідача без врахування зменшення такого розміру. А відтак, на Відповідача покладається витрати на сплату судового збору в розмірі 7 419,00 грн. та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 13 591,44 грн.

Керуючись частиною першою статті 11, статтями 525, 526, 509, частиною першою статті 530, статтею 549, частинами другою, третьою статті 612, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 662, частиною другою статті 693, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агроконсалтінг (67602, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Костіна, буд. 5-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Агробізнес (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Будівельників, 1, ) 23 621,16 грн. (двадцять три тисячі шістсот двадцять одна гривня 16 коп.) пені, 95 242,50 грн. (дев`яносто п`ять тисяч двісті сорок дві гривні 50 коп.) 25 % річних, 176 057,61 грн. (сто сімдесят шість тисяч п`ятдесят сім гривень 61 коп.) штрафу та витрати на сплату судового збору в розмірі 7 419,00 грн. (сім тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень 00 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Захід Агробізнес до Товариства з обмеженою відповідальністю Агроконсалтінг в частині стягнення 23 621,16 грн. пені та 176 057,61 грн. штрафу.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 26 червня 2023 р.

Суддя Ю.А. Шаратов