ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. м.Київ Справа№ 914/3532/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 15.06.2023:

від позивача: Смолинець Я.І. (в режимі відеоконференції)

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.01.2023 (повний текст складено 19.01.2023)

у справі № 914/3532/21 (суддя Н.Плотницька)

за позовом ОСОБА_1

до 1. Політичної партії "Голос"

2.Державного реєстратора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б.

про визнання недійсним рішення, поновлення на посаді, визнання незаконною та скасування реєстраційної дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

23.11.2021 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до Політичної партії "Голос" та Державного реєстратора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б. про визнання недійсним рішення, поновлення на посаді, визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, відповідно до якої позивач просив суд:

- визнати недійсним рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 про дострокове припинення голови Львівської обласної територіальної організації партії ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді Голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос";

- визнати незаконною реєстраційну дію № 004048746 від 25.10.2021, про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос" (зміна керівника або відомостей про керівника), вчинену Державним реєстратором Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх Світланою Богданівною;

- скасувати запис №004048746 від 25.10.2021 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос" (зміна керівника або відомостей про керівника), вчиненуДержавного реєстратора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх Світланою Богданівною.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 прийняте з порушення вимог Статуту партії та норм чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач-1 - Політична партія "Голос" - наголошувала на правомірності ухваленого рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 про дострокове припинення голови Львівської обласної територіальної організації партії ОСОБА_1 , та його відповідність Статуту партії.

Відповідач-2 - Державний реєстратор Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б. у письмових запереченнях наголошував на тому, що ним жодних порушень вимог чинного законодавства стосовно вчинення реєстраційних дій - не допущено.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Політичної партії "Голос", Державного реєстратора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б. про визнання недійсним рішення, поновлення на посаді, визнання незаконною та скасування реєстраційної дії - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні обумовлені законом підстави для задоволення позову з огляду на відповідність ухваленого рішення вимогам статуту політичної партії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач - ОСОБА_1 (03.02.2023 згідно відмітки поштового трекера на описі вкладеного в цінний лист, з яким була направлена апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставин справи та наявних у ній доказів, які в сукупності підтверджують, що рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 прийняте з порушення вимог Статуту партії та норм чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, як голови такого територіального осередку партії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів:Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 914/3532/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21.

08.03.2023 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 914/3532/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21 залишено без руху.

20.03.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від представника позивача - Рущишина Ярослава Ігоровича надійшла заява про усунення недоліків у апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21, до якої долучено оригінал квитанції по сплату судового збору № від 17.03.2023 за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21, у розмірі 7 050 грн. 00 коп.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21. Відкрито апеляційне провадження у справі № 914/3532/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023. Судове засідання призначено на 27.04.2023 року о 11 год. 30 хв.

18.04.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від позивача- ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 914/3532/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 27.04.2023 о 11 год. 30 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 клопотання позивача - ОСОБА_1 про проведення судового засідання у справі № 914/3532/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 розгляд справи відкладено до 01.06.2023.

У зв`язку з перебуванням з 22.05.2023 по 02.06.2023 у відрядженні судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.05.2023, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 прийнято справу № 914/3532/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю., розгляд справи вирішено здійснити в судовому засіданні 01.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21 відкладено на 15.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 задоволено клопотання позивача - ОСОБА_1 про проведення всіх судових засідань у справі № 914/3532/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів здійснює розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 15.06.2023 з`явився представник позивача (скаржника), який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, і який підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач-1 - Політична партія "Голос" - та відповідач-2 Державний реєстратор Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б. в судове засідання 15.06.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином як засобами поштового зв`язку, так і засобами електронного зв`язку.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відзиви на апеляційну скарг до суду апеляційної інстанції не надходили, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору в судове засідання обов`язковою не визнавалась, дійшов висновку, що неявка представників відповідача-1 та відповідача -2 в судове засідання, - не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 28.09.2021 відбулося засідання Політичної Ради Політичної партії "Голос", яке було оформлено протоколом № 2 від 28.09.2021. Серед питань, які розглядалися на засіданні були, зокрема, питання про дострокове припинення повноважень Рущишина Ярослава Івановича, як голови Львівської обласної територіальної організації політичної партії "Голос", а також про покладення виконання обов`язків голови цієї організації на іншу особу.

За результатами розгляду вказаних питань порядку денного, відповідно до підпункту 31 пункту 6.2.1 статуту партії, повноваження Рущишина Ярослава Івановича, як голови Львівської обласної територіальної організації політичної партії "Голос" було достроково припинено, виконання обов`язків голови Львівської обласної територіальної організації партії покладено на ОСОБА_2 до обрання голови Львівської обласної територіальної організації партії відповідно до статуту партії.

За наслідком прийнятого рішення державним реєстратором Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх Світланою Богданівною внесено запис № 04048746 від 25.10.2021 щодо змінено відомості про керівника Львівської обласної територіальної організації політичної партії "Голос".

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями та просить визнати його недійсним, оскільки, на думку позивача, питання при припинення повноважень голови Львівської обласної територіальної організації політичної партії "Голос" Рущишина Ярослава Івановича відбувалося за відсутності письмового подання голови партії, яке мало бути оформлено у відповідності до підпункту 21 пункту 7.2.1 та пункту 7.2.3 статуту партії. Також позивачем заявлено похідні вимоги про поновлення на посаді, визнати незаконною реєстраційну дію про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та про скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 звернувся до суду господарської юрисдикції з вимогами до Політичної партії "Голос" та Державного реєстратора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б. про визнання недійсним рішення, поновлення на посаді, визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, відповідно до якої позивач просив:

- визнати недійсним рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 про дострокове припинення голови Львівської обласної територіальної організації партії ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді Голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос";

- визнати незаконною реєстраційну дію № 004048746 від 25.10.2021, про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос" (зміна керівника або відомостей про керівника), вчинену Державним реєстратором Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх Світланою Богданівною;

- скасувати запис №004048746 від 25.10.2021 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос" (зміна керівника або відомостей про керівника), вчинену Державного реєстратора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх Світланою Богданівною.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 прийняте з порушення вимог Статуту партії та норм чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, адже його повноваження голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії «Голос», були припинені всупереч процедурі, обумовленої Статутом партії, і що стало в подальшому підставою для вчинення відповідних реєстраційних записів, якими було зареєстровано в реєстрі відповідні зміни голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії «Голос» з позивача на іншу особу.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно з ч.1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

В силу вимог ст.20 Господарського процесуального кодексу України, фізична особа не може бути стороною у справі, за виключенням випадків коли вона звертається до господарського суду як кредитор з заявою у справі про банкрутство, або є стороною у корпоративному спорі.

Щодо предметної юрисдикції спору, позивач посилається на п.3 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Як зазначалось вище, виник спір за позовом фізичної особи (колишнього голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії «Голос») до політичної партії про визнання недійсним рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 про дострокове припинення голови Львівської обласної територіальної організації партії ОСОБА_1 та скасування реєстраційних записів, які внесені на підставі таких рішень.

Отже, предметом позову є оскарження рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021, яке було прийняте на засіданні політичної ради партії.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення до суду з цим позовом є порушення відповідачем п. п. 6.2.1, 7.2.1, 7.2.3 Статуту Політичної партії щодо порядку скликання, підготовки та проведення засідання політичної ради політичної партії в частині розгляду питання стосовно припинення повноважень голови територіальної організації партії та покладення обов`язків територіальної організації на іншу особу.

Позивачем у справі є фізична особа ОСОБА_1 , який обіймав посаду Голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос" до моменту прийняття рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 про дострокове припинення голови Львівської обласної територіальної організації партії ОСОБА_1 .

Відповідачами у справі є Політична партія "Голос" та Державнийо реєстратор Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіх С.Б., який вчинив відповідні реєстраційні дії на підставі відповідного рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021.

Згідно з абз.1, 2 ст. 36 Конституції України, громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Політичні партії в Україні сприяють формуванню і вираженню політичної волі громадян, беруть участь у виборах. Членами політичних партій можуть бути лише громадяни України. Обмеження щодо членства у політичних партіях встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.

У частині 1 ст.1 Закону України "Про політичні партії в Україні" від 05.04.2001 №2365-ІІІ (далі - Закон №2365-ІІІ) закріплено, що право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

Політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах (ст.2 Закону №2365-ІІІ).

Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (ч.1 ст.3 Закону № 2365-ІІІ).

Частиною третьою статті 4 Закону № 2365-III передбачено, що втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

У статті 8 Закону № 2365-ІІІ вказано, що політичні партії повинні мати статут, а також закріплено перелік відомостей, які має містити статут політичної партії.

Статтею 12 Закону № 2365-III визначено, що політичні партії мають право: 1) вільно провадити свою діяльність у межах, передбачених Конституцією України, цим Законом та іншими законами України; 2) брати участь у виборах Президента України, до Верховної Ради України, до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб у порядку, встановленому відповідними законами України; 3) використовувати державні засоби масової інформації, а також засновувати власні засоби масової інформації, як передбачено відповідними законами України; 4) підтримувати міжнародні зв`язки з політичними партіями, громадськими організаціями інших держав, міжнародними і міжурядовими організаціями, засновувати (вступати між собою у) міжнародні спілки з додержанням вимог цього Закону; 5) ідейно, організаційно та матеріально підтримувати молодіжні, жіночі та інші об`єднання громадян, подавати допомогу у їх створенні.

Згідно зі статтею 18 Закону №2365-III державний контроль за діяльністю політичних партій здійснюють: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, - за додержанням політичною партією вимог Конституції та законів України, а також статуту політичної партії, крім випадків, коли здійснення такого контролю законом віднесено до повноважень інших органів державної влади; 2) Центральна виборча комісія, окружні виборчі комісії, територіальні виборчі комісії на відповідних місцевих виборах - за додержанням політичними партіями встановленого порядку участі у виборчому процесі, а також, у межах визначених законом повноважень, за своєчасністю подання до відповідних виборчих комісій проміжних та остаточних фінансових звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на виборах, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей; 3) Рахункова палата - за цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності; 4) Національне агентство з питань запобігання корупції - за додержанням встановлених законом обмежень щодо фінансування політичних партій, передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського та місцевого референдуму, законним та цільовим використанням політичними партіями коштів, виділених з державного бюджету на фінансування їхньої статутної діяльності, своєчасністю подання звітів партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, звітів про надходження і використання коштів виборчих фондів на загальнодержавних та місцевих виборах, повнотою таких звітів, відповідністю їх оформлення встановленим вимогам, достовірністю включених до них відомостей.

Політичні партії зобов`язані подавати на вимогу контролюючих органів необхідні документи та пояснення. Рішення контролюючих органів можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

У статті 21 Закону № 2365-III закріплено, що в судовому порядку може бути заборонено політичну партію. У частині першій цієї статті вказано, що за адміністративним позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, політична партія може бути заборонена в судовому порядку у випадку порушення вимог щодо її створення і діяльності, встановлених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Інших випадків та суб`єктів оскарження діяльності політичної партії, в тому числі з питань її внутрішньопартійної діяльності, Закон № 2365-III не визначає.

Згідно з п.1 Статуту Політичної партії "Голос" - політична партія є добровільним об`єднанням громадян України, що базується на основі спільних ідеологічних переконань і цінностей, однакового бачення шляхів розвитку держави та сприяння формуванню і вираженню їхньої політичної волі заради побудови успішної України. Партія діє на засадах законності, гласності, рівноправності її територіальних організацій, поваги і гідності, добровільності вступу та виходу з партії.

Таким чином, політична партія є добровільним об`єднанням громадян, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах і не здійснює владних управлінських функцій. При цьому до органів, які відповідно до закону можуть здійснювати контроль за діяльністю політичних партій, в тому числі і щодо дотриманням політичною партією вимог її статуту, суди не належать.

Крім того, питання щодо створення політичної партії, затвердження її найменування, символіки, програми та статуту, членства в партії, скликання і проведення з`їздів, програми з`їздів відносяться до внутрішньоорганізаційної діяльності політичної партії, що також відображено, зокрема і у п. 1.3.3 Статуту політичної партії «Голос».

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цей спір пов`язаний із відносинами, які відповідно до Закону № 2365-ІІІ, Статуту партії віднесені до її внутрішньої діяльності та виключної компетенції партії.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.03.2021 справа №761/3540/20.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 у справі № 1-17/2001 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п`ятого статті 248-3 ЦПК України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 ЦПК України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) вказано, що частиною другою статті 8 Закону № 4572-VI визначено, що втручання державних органів та службових осіб у діяльність об`єднань громадян не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом. Заборона втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх місцевих осередків, крім випадків, передбачених зазначеним Законом, міститься також в нормативних приписах частини третьої статті 4 Закону № 2365-III. Об`єднання громадян діє на основі закону, статуту, положення (стаття 13 Закону № 4572-VI).

Конституційний Суд України роз`яснив, що внутрішня організація, взаємовідносини членів об`єднань громадян, їх підрозділів, статутна відповідальність членів цих об`єднань регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об`єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об`єднань громадян не допускається.

У разі виникнення спору щодо порушення об`єднаннями громадян, їх посадовими і службовими особами прав і свобод громадянина останній має право на підставі статті 55 Конституції України звернутись за їх захистом до суду. Визначення належності питань до внутрішньоорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об`єднань.

Оскаржуючи рішення відповідача, позивач фактично вказує лише на невиконання політичною радою вимог, передбачених Статутом, що є її виключною компетенцією та правом вільно, в межах закону та статуту, виконувати свої цілі, мету та завдання, а також просить поновити його на посаді Голови Львівської обласної територіальної організації Політичної партії "Голос", що також належить до виключної компетенції та права партії вільно обирати та призначати її членів на відповідні посади.

Таким чином, оскільки оскаржуване рішення політичної ради Політичної партії "Голос" від 28.09.2021 про дострокове припинення голови Львівської обласної територіальної організації партії Рущишина Ярослава Івановича, як і повноваження щодо призначення/звільнення/поновлення на відповідній посаді належить до внутрішньо організаційної діяльності політичної партії і є її виключною компетенцією, а втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється законом, за винятком передбачених Законом № 2365-III випадків, і суди не належать до органів, які відповідно до цього Закону можуть здійснювати контроль за діяльністю політичних партій, у тому числі й стосовно дотримання ними вимог їх статуту, то заявлені позивачем позовні вимоги (як і щодо оспорювання рішення політичної партії, поновлення на посаді голови відповідного осередку політичної партії та скасування відповідної реєстраційної дії, як пов`язаної з такими вимогами) не можуть бути предметом судового розгляду. Аналогічні висновки висвітлені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2021у справі №761/3540/20

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, не відмовивши у відкритті провадження у справі і відкривши відповідне позовне провадження, встановивши під час судового розгляду вищенаведені обставини про те, що заявлені позивачем позовні вимоги (як і щодо оспорювання рішення політичної партії, поновлення на посаді голови відповідного осередку політичної партії та скасування відповідної реєстраційної дії, як пов`язаної з такими вимогами) не можуть бути предметом судового розгляду, мав закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.03.2021 у справі №761/3540/20 вказаний спір взагалі не підлягає судовому розгляду, адже фактично є втручанням у виключну компетенцію та право партії вільно обирати та призначати її членів на відповідні посади.

В свою чергу, суд першої інстанції не врахував встановлених вище обставин, і відповідно, ухвалив оскаржуване рішення , не врахувавши п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.03.2021 у справі №761/3540/20, а також приписи Закону України "Про політичні партії в Україні", що в силу п. 4 ч. 1 ст. 275, ст. 278 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, з закриттям провадження у справі № 910/3532/21 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

П. 4 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Ч. 1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 275, ст. 278 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку (а тому в цій частині апеляційна скарга частково задовольняється), з закриттям провадження у справі № 910/3532/21 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Розподіл судових витрат

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

П. 5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене, застосовуючи принцип процесуальної економії, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», дійшов висновку, що ОСОБА_1 з Державного бюджету України підлягає поверненню судовий збір за подачу позову в сумі 9 080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн.. 00 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 13 620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн.. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 231, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі № 914/3532/21- скасувати.

3. Провадження у справі № 910/3532/21 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

4. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір за подачу позову в сумі 9 080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн.. 00 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 13 620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

5. Матеріали справи № 914/3532/21 повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання постанови: 26.06.2023.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

С.А. Гончаров