ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"20" червня 2023 р. Справа №914/1370/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
секретар судового засідання Олійник Н.
сторони в судове засідання не з`явились
розглянувши заяву ОСОБА_1 б/н від 11.06.2023 (вх.№01-05/1879 від 12.06.2023) про ухвалення додаткового рішення
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 27.12.2022 (Вх.№ЗАГС 01-05/3201/22 від 27.12.2022)
на рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2022 (повний текст складено 09.12.2022)
у справі №914/1370/22
за позовом: Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс, м. Стрий Львівської обл.,
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія Розваг, м. Стрий Львівської області
до відповідача 2: ОСОБА_1 , м. Стрий Львівської області
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_2 ,
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_3 ,
про визнання незаконним та скасування рішення; визнання незаконним та скасування реєстраційного запису
Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.11.2022 у справі №914/1370/22 позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Загальних зборів ТОВ Феєрія Розваг, оформлене протоколом № 11 від 05.04.2021. Визнано незаконним та скасовано реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 41479070 про право власності ОСОБА_1 на 66/100 частин майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ТОВ Феєрія Розваг на користь КП Спец Енерго Сервіс 2'481,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс 2'481,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2022 у справі №914/1370/22 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс до ТОВ Феєрія Розваг та ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 27.12.2022 (Вх. № ЗАГС 01-05/3201/22 від 27.12.2022) задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 29.11.2022 у справі №914/1370/22 скасовано, в позові відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.09.2022. Витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

Стягнено з Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс м. Стрий на користь ОСОБА_1 , м.Стрий 7 443, 00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

12 червня 2023 року на адресу Західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 11.06.2023 про ухвалення додаткового рішення, у якій представник просить суд стягнути з Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 7 443,00 грн.

Судова колегія розглядає зазначену заяву в частині стягнення судових витрат на професійну допомогу, оскільки питання щодо стягнення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції вирішено при прийнятті постанови Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у даній справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 на 20.06.2023.

В судове засідання 20.06.2023 сторони не з`явились. ОСОБА_1 подано клопотання б/н б/д (вх.ЗАГС 01-04/4130/23 від 19.06.2023) про розгляд справи без участі представника заявника.

Розглянувши заяву щодо відшкодування витрат на надання правничої допомоги за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 233 ГПК України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами ч.1 ст.124ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, у підтвердження заявлених судових витрат Сенус Л.М. подано наступні документи:

-копію договору, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Огородником О.І. №178/2022 від 04.12.2022 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п.3.1 якого правова допомога, передбачена предметом цього договору, оплачується клієнтом відповідно до умов, визначених в додатках до договору;

-копію додатку №1 до договору №178/2022 від 04.12.2022, в п.3.1 якого зазначено, що відповідно до п.3.1 договору, клієнт доручає представляти виконавцю (адвокату Огороднику О.І) його інтереси у справі 914/1370/22 у Західному апеляційному господарському суді. Сторони Договору домовилися, що правова допомога, передбачена предметом цього договору, із надання послуг з представництва клієнта у справі 914/1370/22, яка розглядається Західним апеляційним господарським судом, оплачується клієнтом виконавцю виходячи з фіксованого гонорару в розмірі 15 000,00 грн. При цьому, кількість часу та наданих послуг на гонорар не впливають;

-копію акта №1 про надані послуги згідно Додатку №1 до Договору, в якому викладено перелік наданих послуг та сума до оплати.

Таким чином, до оплати за Актом №1 підлягає фіксований гонорар в розмірі 15 000,00 грн.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 просить суд стягнути з КП «СпецЕнергоСервіс» 15 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених нею в суді апеляційної інстанції.

Приписами ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності.

Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021ту справі №918/1045/20.

Позивачем не надано суду заперечення щодо поданої ОСОБА_1 заяви про розподіл судових витрат

Згідно правової позиції, викладеної, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2018 у справі №904/8308/17 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18, розмір судових витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а суд повинен оцінити рівень адвокатських витрат, що були присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично і чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною чи її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018 у справі №910/23210/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судова колегія зазначає, що наведені витрати пов`язані саме з наданням адвокатом професійної правничої допомоги щодо розгляду апеляційної скарги у справі №914/1370/22 Західним апеляційним господарським судом .

Отже, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими та доведеними заявлені понесені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації заявнику за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в сумі 15 000,00грн грн.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у суді апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Керуючись статями 129, 244, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 11.06.2023 (вх.№01-05/1879 від 12.06.2023) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задоволити у повному обсязі.

Стягнути з Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс (82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця О. Степанівни, будинок 11; ідентифікаційний код 05594524) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 15 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу .

Місцевому господарському суду видати наказ.

2.Матеріали справи №914/1370/22 повернути до Господарського суду Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Додаткова постанова виготовлена та підписана 27.06.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б..

Суддя Орищин Г.В.