ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. Справа№ 910/12515/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023, повний текст рішення складено 10.02.2023

у справі № 910/12515/22 (суддя Яковенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 15205,64 грн,-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про стягнення 15 205,64 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також стягнення судового збору в сумі 2481,00 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" на рахунок НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк" 15 205 грн 64 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору в сумі 2481 грн 00 коп. на рахунок НОМЕР_2 в АБ "Укргазбанк".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Департамент патрульної поліції звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" до Департаменту патрульної поліції про стягнення 15205,64 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також стягнення судового збору в розмірі 2 481 грн 00 коп., ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що термін дії договору від 21.05.2020 № 18100396 укладеного із позивачем закінчився 31.12.2020, тобто дію його припинено з 01.01.2021, а розрахунок за поставлену електричну енергію у 2020 році виконано відповідачем у повному обсязі, а у 2021р. відповідачем укладено договір про постачання електричної енергію споживачу з ТОВ "Волиньенергозбут" від 25.03.2021 з терміном постачання з 01.04.2021 до 31.12.2021, про що було повідомлено позивача листом від 29.03.2021, та, додатково, листами від 05.04.2021, від 03.06.2021 та від 04.06.2021.

Скаржник вважає договір від 21.05.2020 є розірваним з 01.01.2021, а отже і відсутні підстави щодо нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію за січень 2022р. на суму 15 205,64 грн.

Узагальнені доводи відповіді на апеляційну скаргу

Позивач не надав відзиву на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 910/12515/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю суді Гаврилюка О.М., процесуальні дії не здійснювались.

03.04.2023 від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи № 244 від 28.03.2023 про сплату судового збору в розмірі 2977,20 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22. Призначено справу № 910/12515/22 до розгляду у судовому засіданні 03.05.2023

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 910/12515/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 відкладено розгляд справи № 910/12515/22 за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 на 13.06.2023.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/12515/22 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представники позивача та відповідача у судове засідання 13.06.2023 не з`явились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020, відповідно до умов якого позивач, за договором постачальник, продає електричну енергію відповідачу, за договором споживачу, для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Як зазначає позивач, ТОВ "Енера Суми" належним чином виконувало умови договору та здійснювало постачання електричної енергії відповідачу за адресою розташування об`єкта - с. Климентове, Охтирського району Сумської області, пров. Дачний, 2, а в свою чергу споживач здійснював споживання електричної енергії, що підтверджується листом № 90-05/393 від 10.02.2022 з Філії "Охтирський район електричних мереж" AT "Сумиобленерго" про обсяги споживання електричної енергії ДПП за січень 2022 року, яке на ринку електричної енергії України виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, а саме: здійснює надання сертифікованих даних комерційного обліку (остаточного набору даних комерційного обліку за встановлений період для точки комерційного обліку, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії). Так, у січні 2022 ДПП було фактично спожито 2641 кВт*год.

Відповідно до п.п. 2 п. 7.2 договору позивач зобов`язується обчислювати та виставляти рахунки відповідачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених Правилами та Договором, натомість відповідач згідно з п. 5.10 договору має оплатити рахунок позивача в строк, визначений у рахунку, але не менше 5 (п`яти) робочих днів від дня отримання його відповідачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої відповідачем.

Відповідачу за січень 2022 року за спожиту електричну енергію нараховано 16 354 грн 75 коп., що підтверджується рахунком № 18100396/6333/1 від 18.01.2022, який направлено поштовим відправленням 18.01.2022, що підтверджується фіскальним чеком AT "Укрпошта".

Однак, як вказує позивач зазначає, що відповідач, порушуючи свої договірні зобов`язання щодо своєчасного та повного розрахунку за активну електричну енергію, зазначений рахунок не оплатив.

19.08.2022 на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти в сумі 1 149,11 грн, які були зараховані в рахунок погашення боргу, що підтверджується довідкою нарахувань та оплат по активній електроенергії по договору № 18100396.

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов вказаного договору за електричну енергію своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, з огляду на що заявив до стягнення з Департаменту патрульної поліції заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 15 205,64 грн.

Відповідно до п. 13.1 договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав відповідач, та набуває чинності з дати подання відповідачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної відповідачем у заяві-приєднанні.

Пунктом 13.7. договору передбачено, що дія цього договору також припиняється у разі: закінчення строку, призупинення дії ліцензії з провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії позивачем або її анулювання; банкрутства або ліквідації позивача; у разі зміни власника об`єкта споживача; зміни постачальника електричної енергії.

У Комерційній пропозиції № 3У, яка є додатками № 3 до договору зазначено:

- оплата електричної енергії, у тому числі за послугу з розподілу, здійснюється споживачем у формі повної оплати вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії;

- рахунок та акт приймання-передавання товарної продукції надається відповідачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання постачальником даних від Оператора системи розподілу про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії. Оплата рахунка позивача за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена відповідачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання відповідачем;

- договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Таким чином, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020 було укладено зі строком дії до 02.03.2021.

Листами від 05.04.2021, 03.06.2021 та 04.06.2021 відповідач, повідомляючи про необхідність припинення дії договору та його розірвання в односторонньому порядку, фактично заявив до закінчення терміну дії договору про припинення його дії.

За таких обставин з 02.03.2022 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020 припинив дію.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 67 ГК України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вже зазначалось, відповідачем підписано заяву-приєднання споживача 02.03.2020 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії № 18100396 адреса об`єкта: с. Климентове, Охтирського району Сумської області, пров. Дачний, 2, (EIС-код точки: 62Z925); найменування оператора системи, з яким Споживач уклав договір розподілу (передачі) електричної енергії: ПАТ "Сумиобленерго".

Відповідно до статей 633, 634 ЦК та п. 3.1.7 ПРРЕЕ, підписавши вказану заяву-приєднання (акцептувавши її) відповідач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору.

Отже, з моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку, позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.

Згідно із ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором № 18100396 від 21.05.2020 щодо здійснення поставки електричної енергії у січні 2022 року на суму 16 354,75 грн.

Відповідач не оспорив у порядку, визначеному договором, обсяги електроенергії, спожиті ним у спірному періоді.

Як вбачається з наданої позивачем довідки нарахувань та оплат по активній електроенергії по договору № .08.2022 на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти в сумі 1149,11 грн, які були зараховані в рахунок погашення боргу.

Однак, доказів сплати всієї заборгованості за вказаним договором, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 15 205,64 грн заборгованості за спожиту електричну енергію підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Щодо твердження відповідача про зміну постачальника електроенергії, колегія суддів зазначає наступне.

У п. 13.1. договору передбачено, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав відповідач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем (відповідачем) у заявці-приєднанні.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Доказів про розірвання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020 в судовому порядку, відповідач не подав.

Частина 1 ст. 654 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Доводи відповідача із посиланням на укладення договору про постачання електричної енергії № 23-21/418/88 від 25.03.2021 з ТОВ "Волиньенергозбут" на постачання електричної енергії з терміном постачання з 01.04.2021 до 31.12.2021 (включно), оцінюються колегією суддів апеляційного господарського суду критично, оскільки відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що у січні 2022 року постачання електроенергії здійснювалося йому не позивачем, а будь-якими іншими постачальниками, зокрема, не надано рахунків, виставлених іншими постачальниками, актів приймання-передачі, що свідчило б про фактичне виконання договору, укладеного відповідачем із ТОВ "Волиньенергозбут".

Натомість, інформацією, наданою Філією "Охтирський РЕМ" АТ "Сумиобленерго" в листах №90-05/393 від 10.02.2022 та № 90-05/59 від 10.01.2023, підтверджується той факт, що обсяг спожитої електроенергії по споживачу Департамент патрульної поліції складає за січень 2022 року 2641 кВт*год, а також те, що постачальником електричної енергії по об`єкту відповідача (, особовий рахунок № 181396 , EIС-код точки: 62Z925) у січні 2022 року було ТОВ "Енера Суми".

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів визнання недійсним договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції № 3-У, до якого відповідач приєднався з 02.03.2020 шляхом подання відповідної заяви-приєднання.

Згідно із ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідач не оспорив в порядку, визначеному договором, обсяги електроенергії, спожиті ним у січні 2022 року, у відзиві на позов відповідач також не посилається на наявність розбіжностей у визначенні таких обсягів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позивач у січні 2022 року продовжував здійснювати постачання електричної енергії до об`єктів відповідача на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020, що діяв до 02.03.2022.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що позивач у січні 2022 року продовжував здійснювати постачання електричної енергії до об`єктів Департаменту патрульної поліції на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020, що діяв до 02.03.2022, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18100396 від 21.05.2020 у січні 2022 року на суму 15 205,64 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 у справі № 910/12515/22, відсутні.

Доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення та не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 09.02.2023 у справі № 910/12515/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/12515/22 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 29.06.2023.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім