у справі №910/2217/23
Товариство з обмеженою відповідальністю "АКСАТОП ЕЛІТ" (далі - кредитор) звернулося до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП БІЛДІНГ ТРЕЙД" (далі - боржник), оскільки останній не спроможний виконати грошове зобов`язання в сумі 1 570 698, 59 грн.
В обгрунтування своїх вимог кредитор посилається на рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2022 у справі №910/5921/22 відповідно до якого позовні вимоги ТОВ "АКСАТОП ЕЛІТ" до ТОВ "ВІП БІЛДІНГ ТРЕЙД" про стягнення 1 819 224, 77 грн задоволено частково; стягнуто з ТОВ "ВІП БІЛДІНГ ТРЕЙД" на користь ТОВ "АКСАТОП ЕЛІТ" 1 500 000 грн забезпечувального платежу, 46 500 грн втрат від інфляції, 986, 30 грн річних (3%), 23 312, 29 грн судового збору.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2023 відкрито провадження у справі №910/2217/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд"; визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксатоп Еліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" у розмірі 1 674 138,59 грн; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 130 від 04.02.2013); заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.05.2023 суд ухвалив:
1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксатоп Еліт" про забезпечення вимог кредиторів у справі № 910/2217/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Білдінг Трейд" задовольнити.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у справі № 910/2217/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" задоволено; Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 у справі № 910/2217/23 скасовано; прийнято нове рішення; відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксатоп еліт" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 123.ТОВ "БЛАГОУСТРІЙ-М" задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 у справі № 925/222/22 скасовано, а справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Висловлюю окрему думку відповідно до частини третьої статті 34 ГПК України.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" звернлося з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.05.2023, мотивуючи підстави для скасування такої ухвали тими обставинами, що є власником нерухомого майна - цілісного майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123, на яке поширюється заборона господарського суду.
З огляду на наявність ухвали Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 у цій справі, не згодою із прийняттям судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Віп Білдінг Трейд", мотиви якої наведено в окремій думці щодо постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у справі №910/2217/23, керуючись фактом наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Віп Білдінг Трейд", не погоджуюся із висновком апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 02.05.2023.
Відповідно до частини 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.
Метою забезпечення позову (вимог кредиторів) є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство, попередження їх можливого порушення в майбутньому, а також забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення та попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.
З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.
Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових вимог кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої Кодексу України з процедур банкрутства процедури.
У даному апеляційному провадженні щодо оскарження ухвали господарського суду про арешт майна боржника підлягало вирішенню питання щодо статусу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК Каштан" та, відповідно, можливості оскарження ним ухвали про арешт майна боржника.
Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).
Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК та КУзПБ.
За приписами частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо. Тобто, суд має розглянути та вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено питання про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, зважаючи на наведе, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема, апеляційної скарги.
Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Якщо буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.
За КУзПБ (стаття 1) учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).
У справі про банкрутство учасники поділяються на дві групи: визначені учасниками за законом (абзац двадцять третій статті 1 КУзПБ) та особи, які стали учасниками справи в процесі провадження; інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір (стаття 1 КУзПБ).
У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.
Перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.
ТОВ "ВТК Каштан" відповідної заяви з грошовими вимогами до боржника не подавало, тобто "кредитором" боржника себе не вважає, відтак, статусу учасника справи - конкурсного кредитора з моменту визнання їх грошових вимог у судовому порядку, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою), не має.
Відтак, ТОВ "ВТК Каштан" не може вважатися учасником справи про банкрутство та не має процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, щодо оскарження, зокрема, наступних судових рішень у справі про банкрутство, за винятком залучення такої особи у справу про банкрутство у випадку розгляду майнових та інших спорів щодо боржника, відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України та статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Питання права власності на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123, не входить у предмет доказування у даному провадженні.
За обставин відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 за апеляційною скаргою ТОВ "ВТК Каштан", а, відтак, перебування боржника у процесі провадження справи про банкрутство, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості для висновку про наявність підстав для скасування арешту майна боржника на підставі відомостей, які мають опосередкований характер, та не можуть з безаперечністю підтвердити обставини щодо статусу власника нерухомого майна.
Ураховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції не мав брати до уваги аргументи щодо порушення права власності на нерухоме майно та вплив дії ухвали про арешт майна боржника у справі про банкрутство на стверджуваний статус ТОВ "ВТК Каштан", яке вважає себе власником відповідного нерухомого майна.
Слід врахувати, що процедура застосування заходів забезпечення позову є прискореною та не покладає на сторону обов`язку доказування аналогічного тому, що застосовуються при доведенні обставин по суті спору, коли позивач несе обов`язок надання доказів, які беззаперечно свідчать на його користь та переважають протилежні докази відповідача, проте дотримання принципу розумного припущення.
Тому, у випадку наявності у ТОВ "ВТК Каштан" статусу власнника нерухомого майна, на яке накладено арешт він вправі звернутися до господарського суду з заявою про виключення майна з опису та арешту, оскільки саме в межах такого провадження, з урахуванням необхідності підвищеного стандарту доказування для вирішення питання статусу власника нерухомого майна, у порівнянні із спрощеною процедурою вирішення питання про арешт майна боржника у межах справи про банкрутство, господарський суд має процесуальні можливості для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, що входять до предмету доказування, зокрема, щодо особи власника нерухомого майна.
Відтак, вважаю, що ухвала про арешт майна боржника не є судовим рішенням, яке ухвалено про права та інтереси ТОВ "ВТК Каштан", і останнє не має процессуального права на оскарження ухвали про арешт майна боржника у справі про банкрутство у розумінні частини першої статті 254 ГПК України.
Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний господарський суд мав ухвалити судове рішення у вигляді ухвали про закриття апеляційного провадження в порядку статті 264 ГПК України.
Суддя
Північного апеляційного
господарського суду Б.М. Грек