ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1336/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ" (65012, Одеська обл., м.Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд. 19, прим.№103)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський механічний завод" (65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 40)

про стягнення 71 345,27 грн

за участю представників:

від позивача: Назаренко Д.Б. довіреність від 14.12.2022

від відповідача: Боровицька Л.О. ордер ВН №1257320 від 14.06.2023

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ".

31.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський механічний завод", в якій просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 22 640,75 грн, пеню у сумі 4 876,92 грн, інфляційні втрати у сумі 11 655,46 грн, 3% річних у сумі 2 688,22 грн та штраф у сумі 29 483,92 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито провадження у справі №916/1336/23, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, вирішено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив.

28.04.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.84-91), в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.04.2023 відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності (а.с.94-112).

02.05.2023 позивачем подано до суду письмові пояснення щодо застосування строків позовної давності (а.с.118-119) та відповідь на відзив (а.с.113-115).

08.05.2023 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив та на пояснення щодо застосування строків позовної давності (а.с.129-131).

12.05.2023 позивачем подано до суду письмові пояснення щодо заперечень на відповідь на відзив (а.с.136-138).

Ухвалою від 02.06.2023, з метою з`ясування підстав сплати відповідачем суми у розмірі 10 763,90 грн та її врахування позивачем, суд вирішив здійснювати розгляд справи №916/1336/23 за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Вказаною ухвалою запропоновано сторонам надати суду копію рахунку від 31.12.2018, а позивачу також докази наявності заборгованості за 2018 рік, в рахунок якої останнім було покладено сплачену відповідачем суму у розмірі 10 763,90 грн.

12.06.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення (а.с.153-156).

19.06.2023 відповідачем подано до суду письмові пояснення щодо нарахування позивачем витрат на ШРП.

У судовому засіданні 19.06.2023 позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні 19.06.2023 проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 19.06.2023 суд, дослідивши докази, вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення та повідомив, що вихід з нарадчої кімнати відбудеться о 14.20.

При проголошенні вступної та резолютивної частин рішення представники сторін були відсутні.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ".

Відповідачем не виконано зобов`язання за укладеним між сторонами договором постачання природного газу №041 від 01.12.2016 в частині оплати спожитого природного газу в період січень березень 2019 року та січень березень 2020 року.

Крім того відповідачем спожито природний газ з порушенням дисципліни споживання підтверджених обсягів природного газу.

Споживач за спірний період ухилявся від підписання актів прийому-передачі та додаткових угод щодо встановлення ціни (при цьому не припинив споживання та продовжував споживати природний газ з ресурсу Постачальника), вмотивовані відмови від підписання актів прийому-передачі газу Постачальником не отримані, тому: на виконання абзацу 2 п.4.1. договору Постачальник вважає, що ціна, встановлена для Споживача, є прийнятою ним.

При цьому за період січень-березень 2019 року акти приймання-передачі природного газу між відповідачем та ПАТ "Одесагаз" підписані відповідачем без зауважень, що свідчить про погодження обсягів газу.

У спірному періоді відповідачем спожито 4,809 тис.куб.м. на загальну суму 43 885,55 грн та оплачено лише 21 244,80 грн. Таким чином заборгованість відповідача становить 22 640,75 грн.

На виконання п. 3.9. Договору та п. 12 розділу II Правил постачання природного газу, затв. Постановою НКРЕКП N2496 від 30.09.2015 р., обсяги спожитого природного газу були встановлені відповідно до даних Постачальника, джерелами таких даних є дані Оператора ГРМ та дані Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Спожиті відповідачем обсяги природного газу у спірний період не оскаржувались у судовому порядку, судове рішення, яке б набрало законної сили та змінило обсяги природного газу, встановлені Оператором ГРМ, відсутнє. Позивач не є джерелом даних про обсяги фактично спожитого природного газу, тому зміст всіх листів (незгода з обсягами спожитого газу), наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, повинні бути адресовані АТ "Одесагаз" та всі суперечки щодо обсягів газу повинні бути вирішені з Оператором ГРМ.

Платіж, який був здійснений відповідачем за платіжною інструкцією №310 від 10.01.2019 у сумі 10 763,90 грн, було зараховано позивачем в якості погашення заборгованості за попередній період, а саме: за спожитий газ у грудні 2018 року.

За порушення дисципліни споживання природного газу відповідачу на підставі п.8.4. договору нараховано штраф.

За думкою позивача, строк позовної давності не пропущено, оскільки ТОВ "ЮГ-ГАЗ" звертався до суду із заявою про видачу судового наказу у жовтні 2022 року, а тому, з урахуванням ч.3 ст.264 ЦК України строк позовної давності вважається таким, що обчислюється заново.

3.2. Доводи Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський механічний завод".

За період з 01.01.2019 по 27.03.2023 відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти у сумі 32 008,70 грн. Позивачем не враховано проплату у сумі 10 763,90 грн, яка надійшла на користь позивача на підставі платіжного документу №3310 від 10.01.2019.

Оплата у сумі 10 763,90 грн відбувалась на підставі рахунку позивача №041 від 31.12.2018 як передплата за запланований об`єм природного газу (п.4.5.1. договору) після того, як була підписана додаткова угода про визначення вартості природного газу у період з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Доводи позивача щодо ненадання відповідачем мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі не відповідають дійсності та спростовуються листом №15 від 07.02.2019, яким ТДВ "Одеський механічний завод" повідомило про незгоду із обсягом спожитого природного газу за період січень 2019 року, оскільки надані показники ґрунтуються на припущеннях про наявність втрат ТДВ "ОДМЕЗ" природного газу на своїх мережах від Шафного газорегуляторного пункту (ШРП) до встановленого згідно з проектом лічильника обсягу поставленого газу.

Позивачем такий розрахунок здійснено без правового обґрунтування і всупереч Кодексу газорозподільних мереж, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг віл 30.09.2015 N62494, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1379/27824.

При відсутності розрахунку різниці між обсягом отриманого ТОВ "ЮГ-ГАЗ" газу і обсягом поставленого ТОВ "ЮГ-ГАЗ" газу споживачам, а також при відсутності інших вимірювань, передбачених діючим законодавством, відсутні законні підстави для визначення втрат газу.

Листи аналогічного змісту були надіслані на адресу позивача з приводу непогодження із обсягом споживання природного газу у лютому 2019 року та у березні 2019 року. Непогодження із обсягами спожитого газу стосувалось саме непогодження із розмірами втрат на ШРП.

Таким чином за даними відповідача ним спожито у січні 2019 року 1,711 тис.куб.м., у лютому 2019 року 0,482 тис.куб.м., у березні 2019 0,039 тис.куб.м.

Відповідно до показників лічильнику обліку спожитого природного газу ТДВ "ОДМЕЗ" було спожито природний газ у наступних об?ємах: січень 2020 року - 0, 273 тис. куб.м., лютий 2020 року - 0, 452 тис. куб.м., березень 2020 року - 0,00 тис. куб.м.

Після отримання Актів приймання-передачі природного газу у період січень-лютий 2020 року відповідач звернувся до позивача з вимогою відкоригувати показники в частині втрат на ШРП, однак отримав відмову.

У березні 2020 року відповідачем не підписана додаткова угода з огляду на відсутність споживання природного газу. Відсутність споживання газу підтверджується Актом приймання-передачі природного газу Ne009041/03 від 31 березня 2020 року, в якому обсяг природного газу по обчислювачу зазначається у розмірі: 0 куб.м., натомість втрати на ШРП наведені у розмірі 169 куб.м., що є неможливим, більш того розмір зазначених втрат на ШРП перевищує гранично допустимий, що свідчить про те, що такі втрати зазначались позивачем не на підставі вимірювання, а самовільно та без жодного обґрунтування.

Таким чином відповідачем за спірний період спожито природний газ на суму 28 132,25 грн, натомість сплачено 32 008,70 грн, що свідчить про наявність переплати.

На виконання положень 3.13 договору відповідачем подавались коригувальні заявки на зменшення обсягу споживання природного газу, однак такі заявки внаслідок спливу значного проміжку часу не збереглися. Непрямим доказом того, що коригувальні заявки були подані та узгоджені є те, що позивачем не висувалось жодних письмових вимог щодо сплати таких штрафів.

Отже з урахуванням недоведення позивачем порушення відповідачем вимог щодо узгодження обсягів природного газу, а також отримання відповідачем від позивача відповідних письмових вимог про сплату штрафу, підстави для стягнення штрафу відсутні.

Позивач пропустив встановлений законом та договором постачання природного газу трирічний строк для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості, а також 3 % річних, пені та інфляційних втрат у зв`язку із заборгованістю за період: січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, а також про стягнення штрафів, передбачених п.8.4. Договору постачання природного газу, за період січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року.

У зв`язку зі спливом строку позовної давності позивачу має бути відмовлено у задоволенні позову.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

01.12.2016 між ТОВ "Юг-газ" (Постачальник) та ВАТ "Одеський механічний завод" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №041 (а.с.7-10), відповідно до п. 2.1, 2.2 якого за цим договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в замовлених ним та погоджених об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Планові об`єми (обсяги) постачання природного газу визначені сторонами в додатку №2, що є невід`ємною частиною цього договору. Зазначені планові об`єми (обсяги) можуть змінюватися Споживачем з дотриманням умов цього договору.

За умовами п. 2.4. договору відносини сторін, що є предметом цього договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до п.3.1. договору природний газ постачається на об`єкт газоспоживання Споживача. Передача природного газу за договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання визначається сторонами в додатку №1 до договору.

Споживач зобов`язаний щодня повідомляти Оператору ГРМ і Постачальнику відомості про кількість прийнятого за минула добу газу (з 09.00 до 09.00) протягом години після зняття показань приладів, за встановленою Оператором ГРМ формою із застосуванням поправочного коефіцієнта на температуру і тиск газу. Оператор ГРМ здійснює контроль за відповідністю фактичного об`єму відбору газу показанням контрольно-вимірювальних приладів Споживача (п.3.3. договору).

Згідно п.3.6. договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Відповідно до п.3.7. договору об`єм (обсяг) спожитого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається з підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об?єктів Споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору та па підставі Актів про фактичний об?єм розподіленого природного газ Споживачу за розрахунковий період, складених між Оператором ГРМ та Споживачем, у відповідності із кодексом ГРМ. У разі відсутності та/або несправності, невідповідності технічним нормам та нормам чинного законодавства України засобів обліку природного газу Споживача, комерційних вузлів обліку природного газу, а також у випадку спливу строку повірки засобів обліку Споживача та в інших випадках передбачених чинним законодавством, кількість природного газу що поставлений за період несправності визначається за розрахунками Оператора ГРМ на підставі нормативних документів.

В період з 1-го по 3-тє число місяця, що слідує за розрахунком, Споживач зобов`язується надати Постачальнику належним чином засвідчену копію Акту про фактичний об?єм розподіленого природного тазу Споживачу за розрахунковий період, складений між Оператором ГРМ та Споживачем. Постачальник має право самостійно отримувати дані від Оператора ГРМ/ГТС про об?єми розподіленого протягом розрахункового періоду природного газу Споживачу (п.3.8. договору).

Згідно п.3.9. договору об?єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період, у разі виникнення суперечок між Сторонами визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду. До вирішення суперечки або розв?язання спору в судовому порядку, вартість природного газу визначається за даними Постачальника а об?єм поставленого та спожитого природного газу за даними оператора ГРМ/ТС і такі дані с підставою для розрахунків Споживача та Постачальника.

Пунктом 3.10. договору встановлено, що місячний об?єм (обсяг) відбору газу Споживачем в пунктах призначення не повинен перевищувати більше 5% від об?єму (обсягу), узгодженого Сторонами та підтвердженого оператором ГТС/ГРМ у відповідний розрахунковий період. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового період +/- 5 % від підтвердженого обсягу.

Згідно п. 3.12. договору визначення конкретного щомісячного об?єму (обсягу) газу на кожен окремий місяць здійснюється за заявкою Споживача, поданою Постачальнику в письмовій формі не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку місяця споживання газу, яка стає невід?ємною частиною цього Договору. У разі неотримання Постачальником такої заявки Споживача за 15 календарних днів до початку місяця споживання газу, плановий об?єм газу, визначений сторонами в Додатку 2, вважається погодженим, за умови відсутності у Споживача прострочених платежів за цим Договором. Таким чином, на початок кожного розрахункового періоду, вважається, що планові обсяги підтверджені Споживачем Заявкою або Додатком 2 до Договору, якщо заявка не поступала до Постачальника.

За змістом п.3.13. договору якщо у Споживача в поточному місяці виникла необхідність збільшити/зменшити погоджені об?єми (обсяги природного газу, то Споживач подає Постачальнику в письмовій формі коригувальну заявку з новими (збільшеними/зменшеними) об?ємами (обсягами).

Відповідно до п.3.14. договору за підсумками розрахункового періоду, на підставі даних отриманих від Споживача та/або оператора ГРМ/ГТС Постачальник та Споживач до 5 числа місяця, що слідує за розрахунковим, підписують акт приймання-передачі газу з фактичним об`ємом (обсягом) спожитого природного газу з розрахунковий період.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що ціна за 1000 куб.м. газу, який передається. Постачальником Споживачу на умовах цього Договору, узгоджується шляхом підписання додаткових угод до цього Договору. У випадку непідписання такої додаткової угоди Споживачем, при умові, що Споживач споживає газ згідно цього договору (з ресурсу постачальника), Споживач вважається таким, що прийняв ціну, встановлену Постачальником, підтвердив її та відповідно до п. 4.5. Договору зобов`язується здійснювати оплату споживаного газу на умовах цього договору. Сторони домовилися, що ціна газу повинна включати усі податки, збори і обов`язкові платежі, встановлені відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 4.5 договору плата спожитого газу здійснюється Споживачем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на банківський рахунок Постачальника в такому порядку: 100% попередня оплата планового об`єму споживання природного газу згідно з заявкою або додатком 2 - не пізніше 20-го числа місяця, що передує споживанню за ціною, що діє на момент оплати (п.4.5.4); у випадку зміни ціни за 1000 куб.м, природного газу, що буде застосовуватись в місяці споживання в сторону збільшення, Споживач зобов`язується сплатити протягом 3 банківських днів з дня зміни ціни, але не пізніше 10 числа місяця споживання, різницю в вартості передбачуваного об`єму (планового обсягу) споживання природного газу за ціною, що була змінена, та сплатою вартості передбачуваного об?єму, згідно п.п. 4.5.1. Договору (п.4.5.2.); залишок (різниця між вартістю фактично спожитого газу згідно з актом приймання-передачі газу і попередньою оплатою та оплатою згідно п.4.5.2. договору) - не пізніше 10-го числа місяця, що йде за звітним. Підставою для остаточного розрахунку за звітний місяць є акт приймання-передачі спожитого газу, складений сторонами (п.4.5.3).

Відповідно до п. 4.5.4. договору у випадку прострочення будь-якого платежу, передбаченого п.п. 4.5.1, 4.5.2, 4.5.3 договору, Споживач зобов?язується сплатити весь фактичний обсяг природного газу за звітний місяць за ціною, яка визначається за наступною формулою: Ц до сплати Цд*К грн, де Ц до сплати ціна за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ до сплати; Цд - ціна за 1000 куб.м. визначена Сторонами згідно п. 4.1 Договору, К коефіцієнт, значення якого визначається сторонами шляхом підписання додаткових угод до цього договору. В такому випадку вартість спожитого природного газу за розрахунковий період за ціною згідно даного пункту має бути сплачена Споживачем до 10 числа місяця, що слідує за звітним. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість фактично поставленого газу у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 4.6. договору сторони погодили, що грошові кошти, які надійшли від Споживача, Постачальник зараховує як попередню оплату або плату за газ, за умови відсутності у Споживача заборгованості за цим договором. За наявності заборгованості Споживача за цим договором Постачальник зараховує грошові кошти, які надійшли від Споживача, як погашення заборгованості за газ, який передається за цим договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

За умовами п. 8.4. договору у випадку відхилення фактичного об`єму природного газу, вказаного в Акті приймання - передачі за місяць поставки від погодженого Сторонами в порядку п. 3.12 та п. 3.13 Договору об`єму поставки більш ніж на 5% в сторону зменшення, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф в розмірі 50% різниці вартості погодженого сторонами в порядку п. 3.12 та п. 3.13 Договору об`єму поставки та фактичного об`єму вказаного в акті приймання передачі за місяць поставки.

Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з 01.01.2017 після його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання природного газу цей договір діє до 31.12.2017 включно.

Пунктом 11.5. договору сторони погодили, що строк позовної давності за цим договором встановлюється тривалістю три роки, в тому числі у відношенні стягнення неустойки, пені, штрафів, відсотків річних, інфляційних, компенсацій, збитків.

Також сторонами підписано додаток №1 до договору "Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання" (а.с.11), додаток №2 "Заявка на очікуваний (плановий) обсяг споживання природного газу" разом з доповненнями до нього по кожному року окремо (а.с.11-17).

Додатковою угодою №6 від 11.05.2017 (а.с.18) у зв`язку із припиненням ВАТ "Одеський механічний завод" та визначенням правонаступником ТДВ "Одеський механічний завод" сторони погодили, що Споживачем за договором №041 від 01.12.2016 є Товариство з додатковою відповідальністю "Одеський механічний завод".

Додатковою угодою №14 від 01.11.2017 (а.с.19) сторони продовжили договірні відносини із постачання природного газу на 2018 рік.

Додатковою угодою №25 від 30.11.2018 (а.с.20) сторони продовжили договірні відносини із постачання природного газу на 2019 рік.

Так у 2019 році сторонами було погоджено наступні обсяги споживання: січень 2 780 тис.м.куб., лютий - 2480 тис.м.куб., березень 2100 тис.м.куб. У 2020 році сторонами були погоджені такі обсяги споживання: січень 2 200 тис.м.куб., лютий - 2030 тис.м.куб., березень 0,500 тис.м.куб.

Додатковою угодою №28 від 21.12.2018 сторони погодили, що ціна на планові об`єми природного газу з 01.01.2019 по 31.01.2019 складає 10 920 грн за 1000 куб.м. та визначили, що передбачений п.4.5.4. договору коефіцієнт становить 1,03, та відповідно ціна за газ 11 247,60 грн за 1000 куб.м.

Додатковою угодою №29 від 21.12.2019 сторони погодили, що ціна на планові об`єми природного газу з 01.02.2019 по 28.02.2019 складає 10 512 грн за 1000 куб.м. та визначили, що передбачений п.4.5.4. договору коефіцієнт становить 1,03, та відповідно ціна за газ 10 827,36 грн за 1000 куб.м.

Додатковою угодою №30 від 21.02.2019 (а.с.23) сторони погодили, що ціна на планові об`єми природного газу з 01.03.2019 по 31.03.2019 складає 8 250 грн за 1000 куб.м. та визначили, що передбачений п.4.5.4. договору коефіцієнт становить 1,03, та відповідно ціна за газ 8 497,50 грн за 1000 куб.м.

Додатковою угодою №35 від 15.11.2019 (а.с.24) сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2020 включно.

Додатковою угодою №37 від 23.12.2019 (а.с.25) сторони погодили, що ціна на планові об`єми природного газу з 01.01.2020 по 31.01.2020 складає 5 880 грн за 1000 куб.м. та визначили, що передбачений п.4.5.4. договору коефіцієнт становить 1,03, та відповідно ціна за газ 6 056,40 грн за 1000 куб.м.

Додатковою угодою №38 від 29.01.2020 (а.с.26) сторони погодили, що ціна на планові об`єми природного газу з 01.02.2020 по 29.02.2020 складає 5 430 грн за 1000 куб.м. та визначили, що передбачений п.4.5.4. договору коефіцієнт становить 1,02, та відповідно ціна за газ 5 538,60 грн за 1000 куб.м.

Ціну на природний газ у березні 2020 року шляхом підписання додаткової угоди сторонами погоджено не було, у зв`язку з чим наказом №10/2 від 16.03.2020 (а.с.25 з обороту) ТОВ "Юг-ГАЗ" вважало прийнятою споживачем наступну ціну за 1 000 куб.м. природного газу, що споживається у період березень 2020 року 4 642,02 грн.

На підтвердження спожитого відповідачем обсягу природного газу у січні-березні 2019 року позивачем надано суду підписані між відповідачем та ПАТ "Одесагаз" акти приймання-передачі природного газу:

- №009041/01 (а.с.33), згідно якого у січні 2019 року обсяг споживання становить 2035 куб.м.,

- №009041/02 (а.с.34), згідно якого у лютому 2019 року обсяг споживання становить 913 куб.м.

- №009041/03 (а.с.35), згідно якого у березні 2019 року обсяг споживання становить 224 куб.м.

На підтвердження спожитого відповідачем обсягу природного газу у січні-березні 2020 року позивачем надано суду інформацію з Інформаційної платформи Оператора ГТС України (у вигляді скріншоту портфоліо ТОВ "ЮГ-ГАЗ" та дані у вигляді таблиці excel) (а.с.28, 29, 31 з обороту, 36-37), згідно якої:

- у січні 2020 року обсяг споживання становить 567 куб.м.

- у лютому 2020 року обсяг споживання становить 900 куб.м.

- у березні 2020 року обсяг споживання становить 170 куб.м.

Відповідач разом із заявами по суті справи надав акти приймання-передачі природного газу за січень-березень 2020, підписані з боку АТ "Одесагаз", згідно яких обсяг споживання природного газу становить за січень - 567 куб.м., за лютий - 900 куб.м. та за березень - 70 куб.м. (а.с.111, 134,135).

Матеріали справи підписані сторонами акти приймання-передачі природного газу за січень-березень 2020 не містять.

Оскільки, як вказує позивач, відповідач відмовився від підписання актів приймання-передачі природного газу, ТОВ "ЮГ-ГАЗ" видано накази (а.с.27-31), за змістом яких товариство вважає підтвердженими газорозподільною організацією ПАТ "Одесагаз" об`єми природного газу, спожитого ТДВ "Одеський механічний завод" у спірний період в обсягах, що зазначені в актах приймання-передачі та наведених в інформаційній платформі Оператора ГТС України.

Виходячи із обсягів природного газу, спожитих відповідачем та визначених за даними Оператора ГРМ, яким відповідно до умов договору є ПАТ "Одесагаз", позивачем, з урахуванням положень п. 4.5.4 договору, нараховано відповідачу до сплати за спірний період 43 885,55 грн.

Не погодившись з визначеними Оператором ГРМ обсягами природного газу за спірний період, відповідач звернувся до ТОВ "ЮГ-ГАЗ та АТ "Одесагаз" з листами, в яких наголосив на необхідності узгодження вірних обсягів споживання (а.с.105-109), та претензією про повернення надмірно сплачених коштів.

Крім того відповідачем також надано суду лист АТ "Одесагаз", в якому товариство повідомило, що залишає без змін обсяги виробничо-технологічних втрат природного газу та акти приймання-передачі природного газу за січень, лютий 2020 року.

Як встановлено судом, відповідачем спожитий природний газ було оплачено частково двома платежами 07.02.2019 та 16.10.2019 на загальну суму 21 244,80 грн.

Щодо платежу у сумі 10 763,90 грн, який, як вказує позивач, не було враховано відповідачем в якості оплати за спірний період, суд зауважує, що така сума була направлена ТОВ "ЮГ-ГАЗ" на погашення заборгованості за період, що передував спірному. Дана обставина в повній мірі підтверджена наданими позивачем разом з письмовими поясненнями (вх.№19262/23 від 12.06.2023) доказами.

5. Позиція суду.

Щодо стягнення основного боргу.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Частиною 2 ст. 13 названого Закону визначені обов`язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Пункт 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, встановлено, що підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Пунктом 2 даного ж розділу передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

За змістом ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно із приписами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Отже, обов`язковою передумовою поставки природного газу споживачу є наявність укладеного з постачальником договору та виділення номінацій (підтвердженого обсягу газу на відповідний період). При цьому споживання газу поза межами договору є порушенням вимог чинного законодавства.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 ЦК України.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" до обов`язків споживачів природного газу віднесено забезпечення своєчасної та повної оплати вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 цього Закону).

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так для вирішення питання наявності у відповідача обов`язку з оплати природного газу першочерговим є встановлення факту поставки відповідачу природного газу в обсязі, вказаному позивачем.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Як вказує позивач, що в повній мірі відповідає положенням укладеного між сторонами договору, обсяги спожитого відповідачем природного газу ТОВ "ЮГ-ГАЗ" встановлюються на підставі даних комерційних вузлів обліку та актів про фактичний об`єм розподіленого природного газу, які складаються між споживачем та Оператором ГРМ, яким в даному випадку є АТ "Одесагаз".

Саме на підставі даних АТ "Одесагаз" позивачем нараховано відповідачу до стягнення плату за спожитий природний газ.

Як встановлено судом, відповідач щодо даних вузла комерційного обсягу, які зазначені в актах АТ "Одесагаз", жодним чином не заперечує, та зазначає про невірне визначення обсягів втрат природного газу (втрат на ШРП), натомість суд зазначає про недоведеність відповідних посилань.

Так, укладаючи договір, сторони чітко погодили, що об`єм (обсяг) спожитого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об?єктів Споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору та па підставі Актів про фактичний об?єм розподіленого природного газ Споживачу за розрахунковий період, складених між Оператором ГРМ та Споживачем, у відповідності із кодексом ГРМ.

Суд також враховує положення п. 3.9. договору та, здійснюючи тлумачення цього пункту, зазначає, що зміст останнього чітко визначає, що до вирішення суперечок щодо обсягу постачання природного газу або розв`язання спору в судовому порядку вартість природного газу визначається за даними Оператора ГРМ.

Як встановлено судом, за наслідком листування між відповідачем та Оператором ГРМ суперечки щодо визначених останнім обсягів природного газу, в тому числі щодо витрат ШРП, вирішені не були. Доказів звернення відповідача до суду з вимогами про припинення дій, які порушують права останнього та приведення показників у відповідність з обсягами спожитого газу матеріали справи не містять.

Натомість в рамках даного судового провадження незгода відповідача з нарахуваннями, проведеними Оператором ГРМ, не є предметом дослідження та доведення.

З урахуванням наведеного, суд бере до уваги відомості, надані Оператором ГРМ.

Статтею 193 ГК України та статтею 526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 22 640,75 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст.74,76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "ЮГ-ГАЗ" в цій частині обґрунтованими.

Щодо вимог про стягнення 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3 % річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

При перевірці доданого позивачем до позовної заяви розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань судом встановлено їх часткову помилковість з огляду на неврахування положень ч.5 ст.254 ЦК України, у зв`язку з чим за допомогою системи "Ліга-Закон" судом зроблено власний розрахунок 3% річних.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 12/02/2019 до 15/10/2019 11 968,87 x 3 % x 246 : 365 : 100246242,00 грн.
з 16/10/2019 до 31/12/2019 1 644,07 x 3 % x 77 : 365 : 1007710,40 грн.
з 01/01/2020 до 31/12/2020 1 644,07 x 3 % x 366 : 366 : 10036649,32 грн.
з 01/01/2021 до 28/03/2023 1 644,07 x 3 % x 817 : 365 : 100817110,40 грн.
з 12/03/2019 до 31/12/2019 9 885,38 x 3 % x 295 : 365 : 100295239,69 грн.
з 01/01/2020 до 31/12/2020 9 885,38 x 3 % x 366 : 366 : 100366296,56 грн.
з 01/01/2021 до 28/03/2023 9 885,38 x 3 % x 817 : 365 : 100817663,81 грн.
з 11/04/2019 до 31/12/2019 1 903,44 x 3 % x 265 : 365 : 10026541,46 грн.
з 01/01/2020 до 31/12/2020 1 903,44 x 3 % x 366 : 366 : 10036657,10 грн.
з 01/01/2021 до 28/03/2023 1 903,44 x 3 % x 817 : 365 : 100817127,82 грн.
з 11/02/2020 до 31/12/2020 3 433,98 x 3 % x 325 : 366 : 10032591,48 грн.
з 01/01/2021 до 28/03/2023 3 433,98 x 3 % x 817 : 365 : 100817230,59 грн.
з 11/03/2020 до 31/12/2020 4 984,74 x 3 % x 296 : 366 : 100296120,94 грн.
з 01/01/2021 до 28/03/2023 4 984,74 x 3 % x 817 : 365 : 100817334,73 грн.
з 11/04/2020 до 31/12/2020 789,14 x 3 % x 265 : 366 : 10026517,14 грн.
з 01/01/2021 до 28/03/2023 789,14 x 3 % x 817 : 365 : 10081752,99 грн.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних є обґрунтованими лише в частині 2 686,44 грн.

Відповідна помилка в розрахунках позивача щодо періоду нарахування не вплинула на розрахунок інфляційних втрат, сума яких становить 11 655,46 грн.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вже було зазначено судом, відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати спожитого природного газу встановлена п. 8.3. договору та у вигляді штрафу за відхилення фактичного об`єму природного газу, замовленого споживачем та спожитого, встановлена п. 8.4. договору.

При перевірці доданого позивачем до позовної заяви розрахунку пені судом встановлено його часткову помилковість з огляду на неврахування положень ч.5 ст.254 ЦК України, у зв`язку з чим за допомогою системи "Ліга-Закон" судом зроблено власний розрахунок пені.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
11 968,8712.02.2019 - 25.04.20197318,000.099861,76
11 968,8726.04.2019 - 18.07.20198417,500.096964,07
11 968,8719.07.2019 - 10.08.20192317,000.093256,43
9 885,3812.03.2019 - 25.04.20194518,000.099438,75
9 885,3826.04.2019 - 18.07.20198417,500.096796,25
9 885,3819.07.2019 - 05.09.20194917,000.093451,21
9 885,3806.09.2019 - 10.09.2019516,500.09044,69
1 903,4411.04.2019 - 25.04.20191518,000.09928,16
1 903,4426.04.2019 - 18.07.20198417,500.096153,32
1 903,4419.07.2019 - 05.09.20194917,000.09386,88
1 903,4406.09.2019 - 10.10.20193516,500.09060,23
3 433,9811.02.2020 - 12.03.20203111,000.06063,99
3 433,9813.03.2020 - 23.04.20204210,000.05578,81
3 433,9824.04.2020 - 11.06.2020498,000.04473,56
3 433,9812.06.2020 - 10.08.2020606,000.03367,55
4 984,7411.03.2020 - 12.03.2020211,000.0605,99
4 984,7413.03.2020 - 23.04.20204210,000.055114,40
4 984,7424.04.2020 - 11.06.2020498,000.044106,78
4 984,7412.06.2020 - 10.09.2020916,000.033148,73
789,1411.04.2020 - 23.04.20201310,000.0555,61
789,1424.04.2020 - 11.06.2020498,000.04416,90
789,1412.06.2020 - 10.10.20201216,000.03331,31
Таким чином обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 4 855,37 грн.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності відхилення у бік зменшення обсягів природного газу, спожитого відповідачем та замовленого, суд вважає обґрунтованими вимоги ТОВ "ЮГ-ГАЗ" в частині нарахування відповідачу суми штрафу у розмірі 29 483,92 грн, перевіривши розрахунок якого, суд зазначає про його вірність.

При цьому, суд зауважує про недоведення відповідачем належними, допустимими та достовірними доказами обставини коригування ТДВ "Одеський механічний завод" щомісячних обсягів природного газу.

Надаючи оцінку заяві відповідача про застосування строків позовної давності, суд вказує наступне.

Основи застосування позовної давності передбачені главою 19 ЦК України. Позовна давність нормами Цивільного кодексу України поділена на загальну та спеціальну.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вже було зазначено судом, умовами п.11.5. договору сторони встановили строк позовної давності, у точу числі у відношенні неустойки, тривалістю три роки.

11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до якої з урахуванням внесених до неї в подальшому змін, зокрема постановами Кабінету Міністрів України № 215 від 16 березня 2020 року та № 239 від 25 березня 2020 року, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року.

У подальшому дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, безперервно продовжувалася згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 291 від 22 квітня 2020 року, № 343 від 04 травня 2020 року, № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року, № 641 від 22 липня 2020 року, № 760 від 26 серпня 2020 року, № 956 від 13 жовтня 2020 року, № 1236 від 09 грудня 2020 року, № 104 від 17 лютого 2021 року, № 405 від 21 квітня 2021 року, зокрема до 30 червня 2021 року

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року (з урахуванням останніх внесених до неї змін згідно з постановою Кабінету Міністрів України №383 від 25.03.2020), дія карантину на усій території України, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, була продовжена до 30 червня 2023 року.

Законом України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначений Закон України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Отже на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, були продовжені.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування статей 256, 257, пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції Закону України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року) викладені у постановах від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20, від 25 серпня 2021 року у справі № 914/1560/20, від 08 лютого 2022 року у справі № 918/964/20, від 31 травня 2021 року у справі № 926/1812/21.

З урахуванням встановлення сторонами договору строку позовної давності тривалістю 3 роки та продовження строків позовної давності на строк дії карантину, у задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності слід відмовити.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача основний борг у сумі 22 640,75 грн, 3% річних у сумі 2 686,44 грн та інфляційні втрати у сумі 11 655,46 грн.

Щодо вимог про стягнення пені та штрафу, суд вказує наступне.

Частиною 1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені та штрафу, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надано.

Суд також враховує, що заявлений розмір штрафу перевищує суму основного боргу.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 2 500 грн та штрафу до 15 000 грн.

При цьому суд також враховує, що стягнення інфляційних втрат, 3% річних, також певною мірою компенсує можливі негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, без урахування зменшення судом суми штрафу.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський механічний завод" (65005, Одеська обл., місто Одеса, вул. Прохоровська, буд. 40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ" (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул.Велика Арнаутська, буд. 19, прим.№103, ) суму боргу за спожитий природний газ у розмірі 22 640 /двадцять дві тисячі шістсот сорок/ грн 75 коп., 3% річних у сумі 2 686 /дві тисячі шістсот вісімдесят шість/ грн 44 коп., інфляційні втрати у сумі 11 655 /одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять/ грн 46 коп., пеню у сумі 2 500 /дві тисячі п`ятсот/ грн, штраф у сумі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ грн, судовий збір у сумі 2 683 /дві тисячі шістсот вісімдесят три/ грн 12 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26 червня 2023 р.

Суддя Ю.М. Щавинська