ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023м. ДніпроСправа № 904/2603/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", Дніпропетровська область, м. Нікополь

про стягнення 501 310,16 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення 501 310,16 грн, з яких: 478 800,00 грн основний борг, 20 332,60 грн пеня, 1219,96 грн 3% річних, 957,60 грн інфляційні втрати. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 24.05.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача 02.06.2023 отримав вищевказану ухвалу 24.05.2023, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

20.06.2023 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що виходячи з доданого до позовної заяви розрахунку, позивачем неправомірно не була врахована передплата за перший квартал 2023 року відповідно до місячної заявленої потужності за платіжними дорученнями №267947 від 29.12.2022 на суму 478 800 грн (передплата за січень 2023 року), № 268499 від 30.01.2023 на суму 478 799 грн (передплата за лютий 2023 року), № 269264 від 28.02.2023 на суму 478 800 грн (передплата за березень 2023 року). При цьому відповідно до довідки про розрахунки між споживачем та АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" за 2022 рік та січень-березень 2023 року, що підтверджується відповідними платіжними документами, відповідачем оплачені всі надані послуги з розподілу позивачем природного газу за договором від 01.01.2016 № 09420056EGBP016 та у строки. передбачені як типовим договором, так і кодексом ГРС. Таким чином, заборгованість відповідача за вказаний період перед позивачем або факт прострочення сплати за надані послуги відсутня, тому зі сторони позивача безпідставно пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості, чим порушуються права та законні інтереси АТ НЗФ. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22.06.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що у зв`язку з наявністю заборгованості за попередні періоди сплачені відповідачем кошти були зараховані позивачем в рахунок їх оплати. Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ у разі виникнення у споживача заборгованості за договором розподілу природного газу сторони (за згодою Оператора ГРМ) можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Таким чином, AT «Дніпропетровськгаз» скористалося своїм правом та зараховувало кошти, які надходили у поточному періоді у якості сплати заборгованості за попередні періоди, а саме: відповідачем проведена оплата 29.12.2022 в сумі 478 800 грн, з якої 438 387,87 грн були зараховані в погашення заборгованості за листопад 2022 року, часткова оплата за надану послугу РЗП у грудні 2022 року; відповідачем проведена оплата 30.01.2023 в сумі 478 799, 99 грн, з вказаної суми був оплачений грудень 2022 року; відповідачем проведена оплата 28.02.2023 в сумі 478 800, 00 грн, з якої кошти були зараховані в погашення заборгованості за грудень 2022 року та як часткова оплата за послугу РЗП у січні 2023 року. Окрім того, відповідач посилається на довідку про розрахунки між AT «НЗФ» та AT «Дніпропетровськгаз», в яких наведені оплати, які не стосуються послуг РЗП, наприклад, оплати 19.12.2022 в сумі 2165933,00 грн, 13.01.2023 в сумі 634 488,35 грн не за розподіл природного газу, а за перевищення обсягу річної замовленої потужності, що не є предметом спору у справі 904/2603/23. Отже відповідач має заборгованість перед позивачем за надані в березні 2023 року послуги розподілу природного газу в сумі 478 800, 00 грн (основна заборгованість).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 відповідач підписав заяву-приєднання № 09420056EGBP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с. 12).

Вказаною заявою Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (споживач) приєдналось до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі - договір), умови якого розміщені на сайті НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою dp.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності газета Зоря Області № 101 (21731) від 30.12.2015.

Цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. (п. 1.1. договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2. договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. (п. 1.3. договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. договору).

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2. договору).

Після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВтгод, в - Гкал, в - МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВтгод, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 5.6. договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1. договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4. договору).

Відповідно до п. 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пп. 1 п. 7.4. договору).

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2. договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1. договору).

Додатком 4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 09420056EGBP016 від 01.01.2016 (а.с. 13-26) визначено розрахунок втрат і витрат природного газу та перелік точок комерційного обліку споживача.

Позивач зазначає, що згідно з Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745 для клієнтів Дніпропетровськгазу затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ).

За твердженням позивача, він на виконання умов договору надав відповідачу послуги з розподілу природного газу (потужності) у березні 2023 року в обсязі 316 666,67 м3 на суму 478 800,00 грн з ПДВ, на підтвердження чого надав підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт наданих послуг № ДГП83005818 від 31.03.2023 (а.с. 47).

Позивач виставив відповідачу рахунок № 63007543 від 31.03.2023 (а.с. 49) на оплату послуг з розподілу природного газу (потужності) у березні 2023 року на суму 478 800,00 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що 11.04.2023 направив на адресу відповідача лист, до якого долучив спірний акт наданих послуг та рахунок. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа разом із спірним актом наданих послуг та рахунком позивач надав до суду копію опису вкладення та накладної Укрпошти (а.с. 51-52).

Позивач зауважує, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав вказане вище поштове відправлення 12.04.2023 (а.с. 52).

Відповідно до п. 6.6. договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 478 800,00 грн, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу цього Кодексу (п. 5 гл. 3 розд. І Кодексу газорозподільних систем).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (п. 6 гл. 3 розд. І Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з п. 1 гл. 1 розд. VI Кодексу газорозподільних систем суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 N 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. (п. 2 гл. 1 розд. VI Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з п. 3, 4 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати наданих послуг в сумі 478 800,00 грн відповідач не надав.

20.06.2023 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що виходячи з доданого до позовної заяви розрахунку, позивачем неправомірно не була врахована передплата за перший квартал 2023 року відповідно до місячної заявленої потужності за платіжними дорученнями №267947 від 29.12.2022 на суму 478 800 грн (передплата за січень 2023 року), № 268499 від 30.01.2023 на суму 478 799 грн (передплата за лютий 2023 року), № 269264 від 28.02.2023 на суму 478 800 грн (передплата за березень 2023 року). При цьому відповідно до довідки про розрахунки між споживачем та АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" за 2022 рік та січень-березень 2023 року, що підтверджується відповідними платіжними документами, відповідачем оплачені всі надані послуги з розподілу позивачем природного газу за договором від 01.01.2016 № 09420056EGBP016 та у строки. передбачені як типовим договором, так і кодексом ГРС. Таким чином, заборгованість відповідача за вказаний період перед позивачем або факт прострочення сплати за надані послуги відсутня, тому зі сторони позивача безпідставно пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості, чим порушуються права та законні інтереси АТ НЗФ. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22.06.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що у зв`язку з наявністю заборгованості за попередні періоди сплачені відповідачем кошти були зараховані позивачем в рахунок їх оплати. Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ у разі виникнення у споживача заборгованості за договором розподілу природного газу сторони (за згодою Оператора ГРМ) можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Таким чином, AT «Дніпропетровськгаз» скористалося своїм правом та зараховувало кошти, які надходили у поточному періоді у якості сплати заборгованості за попередні періоди, а саме: відповідачем проведена оплата 29.12.2022 в сумі 478 800 грн, з якої 438 387,87 грн були зараховані в погашення заборгованості за листопад 2022 року, часткова оплата за надану послугу РЗП у грудні 2022 року; відповідачем проведена оплата 30.01.2023 в сумі 478 799, 99 грн, з вказаної суми був оплачений грудень 2022 року; відповідачем проведена оплата 28.02.2023 в сумі 478 800, 00 грн, з якої кошти були зараховані в погашення заборгованості за грудень 2022 року та як часткова оплата за послугу РЗП у січні 2023 року. Окрім того, відповідач посилається на довідку про розрахунки між AT «НЗФ» та AT «Дніпропетровськгаз», в яких наведені оплати, які не стосуються послуг РЗП, наприклад, оплати 19.12.2022 в сумі 2165933,00 грн, 13.01.2023 в сумі 634 488,35 грн не за розподіл природного газу, а за перевищення обсягу річної замовленої потужності, що не є предметом спору у справі 904/2603/23. Отже відповідач має заборгованість перед позивачем за надані в березні 2023 року послуги розподілу природного газу в сумі 478 800, 00 грн (основна заборгованість).

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 478 800,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 20 332,60 грн за період з 11.04.2023 по 11.05.2023.

Відповідно до п. 8.2. договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 11.04.2023 по 11.05.2023 у розмірі 1219,96 грн та інфляційні втрати за період квітень 2023 року у розмірі 957,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 501 310,16 грн, з яких: 478 800,00 грн основний борг, 20 332,60 грн пеня, 1219,96 грн 3% річних, 957,60 грн інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 7519,65 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310, ідентифікаційний код 00186520) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код 03340920) 501 310,16 грн, з яких: 478 800,00 грн основний борг, 20 332,60 грн пеня, 1219,96 грн 3% річних, 957,60 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7519,65 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва