ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 Справа № 914/476/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Гриб І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне управління «Електропівденмонтаж», місто Вараш, Рівненська область

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Техенерго», місто Львів

про стягнення 2 977 517,61 грн заборгованості.

За участю представників:

від позивача: Штинда О.В. - адвокат (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1181453 від 19.01.2023; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000579 від 19.04.2017).

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне управління «Електропівденмонтаж» до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» про стягнення 1 987 396,01 грн.

Ухвалою від 13.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 08.03.2023 об 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 08.03.2023 суд, враховуючи клопотання відповідача, відклав підготовче засідання на 29.03.2023 на 14:30 год., відсутньому в судовому засіданні відповідачу, суд в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, надіслав ухвалу-повідомлення про дату та час наступного судового засідання. Явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Ухвалою від 29.03.2023 суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 17.05.2023 та відклав підготовче засідання на 19.04.2023 о 10:00 год.

18.04.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог б/н від 18.04.2023 (вх.№1541/23). У заяві позивач зазначив, що у позовній заяві заявлено вимогу лише про стягнення з відповідача суми основного боргу за виконані роботи згідно з договором №19.12.187/8 від 30.11.2020 у розмірі 1 987 396,01 грн. Відповідач не вчинив жодних дій, які би свідчили про його бажання частково погасити борг та домовитись з позивачем про порядок його погашення.

Ухвалою від 19.04.2023 суд постановив прийняти заяву ТзОВ Кузнецовське налагоджувально-монтажне управління «Електропівденмонтаж» про збільшення розміру позовних вимог б/н від 18.04.2023 (вх.№1541/23 від 18.04.2023) до розгляду; здійснювати розгляд справи відповідно до заяви збільшення розміру позовних вимог та відкласти підготовче засідання на 11.05.2023 о 09:30 год.

Ухвалою від 10.05.2023 суд постановив виправити описку допущену в ухвалах суду від 13.02.2023, від 29.03.2023 та від 19.04.2023 в організаційно-правовій формі відповідача.

Ухвалою від 11.05.2023 суд відклав підготовче засідання на 17.05.2023.

Ухвалою від 17.05.2023 суд відмовив у поновленні пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву та його прийняття, постановив закрити підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.06.2023 о 13:30 год.

Позивач в судове засідання 14.06.2023 для розгляду справи по суті з`явився, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю. До закінчення судових дебатів заявив про намір подати заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 14.06.2023 для розгляду справи по суті не забезпечив. Заяви, клопотання в тому числі про відкладення розгляду справи станом на момент проведення судового засідання до суду не надходили.

Ухвала суду від 17.05.2023 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.06.2023 о 13:30 год. надсилалась відповідачу на його електронну адресу, вказану у позовній заяві та у клопотанні про відкладення розгляду справи, а саме: , а також на електронну адресу представника відповідача, вказану у клопотанні про відкладення розгляду справи, а саме: .

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, а також враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні. Клопотання від відповідача щодо відкладення розгляду справи не надходили.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 14.06.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 30.11.2020 між сторонами було укладено договір субпідряду №19.12.187/8, відповідно до умов якого субпідрядник, в межах договірної ціни на свій ризик, власними силами і засобами, якісно і у встановлений договором термін, сумісно і скоординовано з працівниками підрядника зобов`язувався виконати пусконалагоджувальні роботи за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015 - 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Роботи по модернізації системи керування резервних дизель-генераторів», за кодом згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 (далі ДКПП): 43.21. На підрядника (відповідача) покладалась відповідальність, зокрема, за своєчасність приймання й оплати робіт субпідрядника, які є предметом договору.

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати за виконані роботи відповідно до акта №01/06 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 форми КБ-2в у повному обсязі не виконав, внаслідок чого згідно розрахунків позивача у відповідача станом на момент подання позовної заяви утворилась заборгованість в сумі 1 987 396,01 грн по оплаті основного боргу.

У зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував три проценти річних в сумі 135 723,54 грн та інфляційні втрати в сумі 854 398,06 грн.

Згідно поданої в порядку передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 2 977 517,61 грн заборгованості, з яких 1 987 396,01 грн основний борг, 135 723,54 грн три проценти річних, 854 398,06 грн інфляційні втрати.

Позиція відповідача.

Ухвалою від 17.05.2023 суд відмовив у поновленні пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву та його прийняття.

Обставини встановлені судом.

30.11.2020 між Приватним акціонерним товариством «Техенерго» (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне управління «Електропівденмонтаж» (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - субпідрядник) укладено договір субпідряду №19.12.187/8 (надалі - договір), відповідно до умов якого субпідрядник, в межах договірної ціни на свій ризик, власними силами і засобами, якісно і у встановлений договором термін, сумісно і скоординовано з працівниками підрядника зобов`язувався виконати пусконалагоджувальні роботи за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015 - 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Роботи по модернізації системи керування резервних дизель-генераторів», за кодом згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 (далі ДКПП): 43.21.

Відповідно до пункту 1.2. договору обсяг пусконалагоджувальних робіт (далі - роботи) визначається на основізатвердженої проектно-кошторисної документації відповідно національному стандартуУкраїни ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно з пунктами 2.1.-2.3. договору договірна ціна робіт, ПНР, доручених до виконання субпідряднику складає: 3 387 394 гривень 80 копійок (три мільйони триста вісімдесят сім тисяч тристадев`яносто чотири гривні 80 копійок), у тому числі ПДВ % - 564 565 гривень 80 копійок(п`ятсот шістдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 80 копійок). Договірна ціна робіт, передбачених цим договором є динамічною. Цінавиконання робіт включає в себе всі затрати пов`язані із сплатою податків, обов`язкових платежів, страхування, витрати на відрядження, тощо. Джерело фінансування: власні кошти. Остаточна ціна договору визначається з урахуванням фактично виконаного обсягу робіт та фактичних витрат субпідрядника у порядку, визначеному умовами договору, але не може перевищувати договірної ціни, заявленої у договорі.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. договору терміни виконання робіт визначені в графіку виконання робіт (додаток №3),який є невід`ємною частиною цього договору, в період ППР на енергоблоці №3. Термін виконання робіт може бути відкоригований з урахуванням фактичних дат початку ППР енергоблоку №3 та закінчення ППР енергоблоку №3. Виконання робіт по п.1.1 здійснюється субпідрядником згідно графікувиконання робіт (Додаток № 3).

Згідно з пунктом 4.1. договору сторони погодили, що при умові виконання робіт з виплатою авансу, оплата робіт за цим договором здійснюється підрядником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок субпідрядника в такому порядку:

- 4.1.1. підрядник перераховує авансовий платіж в розмірі 1 500 000,00 грн (одинмільйон п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору;

- 4.1.2. кінцевий розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 45календарних днів з дати підписання сторонами Актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3). Датоюпроведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку підрядника.

Пунктом 4.4. договору сторони погодили, що підставою для затримки остаточних розрахунків є викладена в 15-денний термін претензія підрядника за якістю робіт. Субпідрядник зобов`язаний протягом обумовлених при прийманні робіт термінів усунути ці зауваження, після чого підрядник здійснює остаточний розрахунок.

Відповідно до пункту 4.5. договору сторони погодили, що після підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3) підрядник зобов`язаний на протязі 10 календарних днів з дати зазначеної в акті, перерахувати субпідряднику грошові кошти в розмірі ПДВ.

Згідно з пунктом 9.3. договору на підрядника (відповідача) покладалась відповідальність, зокрема, за своєчасність приймання й оплати робіт субпідрядника, які є предметом договору.

Пунктом 15.11. договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання договору та скріплення його печаткою та діє до 31.05.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пункту 15.5. договору всі додатки і доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною, а саме: додаток № 1 - протокол узгодження договірної ціни; додаток № 2 - договірна ціна; додаток № 3 - графік виконання робіт.

В матеріалах справи містяться:

- протокол узгодження договірної ціни (додаток №1 до договору №19.12.187/8), а саме - 3 387 394,80 грн;

- договірна ціна на будівництво технічне переоснащення. Роботи по модернізації системи керування резервних дизель-генераторів. Енергоблок №3 Южно-Української АЕС. ПНР, що здійснюється в 2021 році (додаток №2 до договору №19.12.187/8), також на 3 387 394,80 грн;

- графік виконання робіт(додаток №3 до договору №19.12.187/8), в якому теж зазначено суму по договору, а саме: 3 387 394,80 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне управління «Електропівденмонтаж» свої зобов`язання по договору субпідряду №19.12.187/8 від 30.11.2020 з виконання робіт за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015 - 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Роботи по модернізації системи керування резервних дизель-генераторів`виконало. В підтвердження чого долучило до матеріалів справи Акт №01/06 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 року на загальну суму 3 332 022,41 грн (ф. КБ-2в); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2021 року на загальну суму 3 332 022,41 грн (ф. КБ-3), які підписано 30.06.2021 та скріплено печатками сторін у справі. Жодних зауважень стосовно приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 на загальну суму 3 332 022,41 грн (ф. КБ-2в) відповідачем не надавалося.

Сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за 01.01.2022 - 31.07.2022 згідно якого сальдо на 01.01.2022 за договором №19.12.187/8 від 30.11.2020 становить 3 332 022,41 грн, оплачено 400 000,00 грн, сальдо на кінець періоду 31.07.2022 становить 2 932 022,41 грн.

На виконання умов договору субпідряду №19.12.187/8 від 30.11.2020 відповідачем провів часткову оплату на загальну суму 1 344 626,40 грн.

Відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за виконані позивачем роботи по договору в повному розмірі не провів внаслідок чого, у відповідача утворилась заборгованість зі сплати основного боргу в сумі 1 987 396,01 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 2 977 517,61 грн заборгованості, з яких 1 987 396,01 грн основний борг, 135 723,54 грн три проценти річних, 854 398,06 грн інфляційні втрати.

Висновки суду.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами положень статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір субпідряду №19.12.187/8 від 30.11.2020.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань по договору субпідряду №19.12.187/8 від 30.11.2020з виконання робіт за темою: «ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015 - 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Роботи по модернізації системи керування резервних дизель-генераторів» підтверджується наявним у матеріалах справи актом №01/06 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 року на загальну суму 3 332 022,41 грн (ф. КБ-2в), який підписано 30.06.2021 та скріплено печатками сторін у справі. Жодних зауважень стосовно приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 на загальну суму 3 332 022,41 грн (ф. КБ-2в) відповідачем не надавалося.

Також сторонами підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2021 форми КБ-3 на загальну суму 3 332 022,41 грн.

Відповідач сплатив позивачу 1 344 626,40 грн. Факт оплати підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: №19145 від 28.12.2022 на суму 944 626,40 грн; №18435 від 15.04.2022 на суму 400 000,00 грн.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (частина 4 статті 879 Цивільного кодексу України).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У договорі сторони погодили порядок оплати робіт, а саме: аванс на суму 1 500 000,00 грн протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору; кінцевий розрахунок - протягом 45 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3).

Договір підписано сторонами 30.11.2020 тому останній день для оплати авансу - 30.12.2020, а по сплаті решти грошових коштів - 16.08.2021, а не 14.08.2021, як зазначає позивач, оскільки 14.08.2021 субота.

Акт та довідка за червень 2021 року підписані сторонами 30.06.2021, тому останній день для кінцевого розрахунку 16.08.2021.

Відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за виконані позивачем роботи по договору в повному розмірі не провів внаслідок чого, у відповідача утворилась заборгованість зі сплати основного боргу в сумі 1 987 396,01 грн.

Відповідач не надав суду доказів оплати за виконані роботи по договору субпідряду №19.12.187/8 від 30.11.2020 на суму 1 987396,01 грн.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 1 987396,01 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що при умові виконання робіт з виплатою авансу, оплата робіт за цим договором здійснюється підрядником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок субпідрядника в такому порядку:

- 4.1.1. підрядник перераховує авансовий платіж в розмірі 1 500 000,00 грн (одинмільйон п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору;

- 4.1.2. кінцевий розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 45календарних днів з дати підписання сторонами Актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3). Датоюпроведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку підрядника.

Договір підписано сторонами 30.11.2020 тому останній день для оплати авансу - 30.12.2020, а по сплаті решти грошових коштів - 16.08.2021.

Акт та довідка за червень 2021 року підписані сторонами 30.06.2021, тому останній день для кінцевого розрахунку 16.08.2021.

Відповідач не надав суду доказів оплати за виконані роботи по договору субпідряду №19.12.187/8 від 30.11.2020 на суму 1 987396,01 грн.

Позивач, у зв`язку з порушенням строків оплати позивач нарахував три проценти річних в сумі 135 723,54 грн та інфляційні втрати в сумі 854 398,06 грн.

Судом перевірено розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, та встановлено, що позивач три проценти річних в сумі 135 723,54 грн та інфляційні втрати в сумі 854 398,06 грн нарахував правильно, отже вони підлягають стягненню.

Щодо заперечень відповідача наведених у запереченні на заяву про збільшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільним кодексом України, не є штрафною санкцією, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо закожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені статтею 617 Цивільного кодексу України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Необхідно зазначити, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю тобто, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22).

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду та поданні заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 44 662,76грн, що підтверджується платіжним дорученням №64 від 31.01.2023 на суму 29 810,94 грн та платіжною інструкцією № 203 від 18.04.2023 на суму 14851,82 грн.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 44 662,76 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, частиною 9 статті 165, статтями 236-238, 241Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Техенерго»(79005, місто Львів, проспект Шевченка, будинок 21, офіс 4; ідентифікаційний код юридичної особи 23891483) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кузнецовське налагоджувально-монтажне управління «Електропівденмонтаж»(34400, Рівненська область, місто Вараш, вулиця Будмайданчик; ідентифікаційний код юридичної особи 25321573) 1987 396,01 грн основного боргу, 135 723,54 грн три проценти річних, 854 398,06 грн інфляційних втрат та 44 662,76 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 256,257 Господарського процесуального кодексу України

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст рішення

складено 26.06.2023

Суддя Сухович Ю.О.