РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2023Справа № 910/14706/22

За позовом Заступника Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) в інтересах держави в особі:

1. Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6)

2. Командування сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 )

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21)

про стягнення 51 309 130,82 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Божко А.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Командування сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» про стягнення неустойки за користування транспортними повітряними суднами у розмірі 51 309 130,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконано зобов`язання в частині своєчасного повернення повітряних суден, орендованих відповідачем за договором № 01/2003-06 оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003, укладеним між Військовою частиною НОМЕР_1 та Закритим акціонерним товариством «Українські вертольоти», дія якого закінчилась 31.12.2021 р., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача неустойку за користування повітряними суднами у сумі 51309130,82 грн., на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

18.01.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказує, що твердження прокурора про те, що неповернення об`єктів оренди відбулося виключно з вини відповідача, який не повернув і не намагався повернути ПС орендодавцеві у визначені договором строки, натомість продовжував утримувати орендоване майно в себе, не відповідає дійсності, оскільки відповідачем вживалися заходи щодо передачі із оренди орендованих за договором № 01/2003-06 від 18.06.2003 повітряних суден. Також відповідач зазначає, що до спірних правовідносин не підлягають до застосування положення ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 13.12.2022 р.

У судовому засіданні 13.06.2023 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2003 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Українські вертольоти», найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Українські вертольоти» (орендар), укладено договір оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003, предметом якого є оренда орендарем в орендодавця транспортних повітряних суден (далі - ПС) для проведення авіаційних робіт, авіаперевезень вантажів, пасажирів, пошти, вантажу, тощо на території України та за її межами. Тип ПС, заводські номери, індивідуально визначена вартість кожного ПС, комплектність ПС вказується в додатках №№ 1-5 до цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування ПС відповідно до додатку №6. Вартість ПС, які передаються в оренду, визначено відповідно до Акту оцінки вартості окремого індивідуально-визначеного майна і наведено у додатку №3.

Сторонами договору підписано додатки до договору, а саме: Відомості про орендну плату за перший місяць оренди (додаток № 1); Зразок Акту технічного стану вертольотів (додаток № 2); Відомості визначення залишкової вартості вертольотів (додаток № 3); Вимоги щодо технічного стану та залишку ресурсу вертольотів після закінчення терміну оренди при поверненні від орендаря орендодавцю вертольоту МІ-8МТ, МТВ (додаток № 4); Зразок акту прийому-передачі вертольотів (додаток № 5); План-графік приведення вертольотів до справного стану (додаток № 6).

До договору № 01/2003-06 оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003 укладено наступні додаткові угоди: від 18.06.2003 № 1, від 11.09.2003 № 2, від 26.03.2004 № 3, від 18.06.2007 № 4, від 25.12.2008 № 5, від 23.11.2010 № 6, від 28.12.2010 № 7, від 12.05.2011 № 8, від 08.10.2013 № 9, від 17.12.2013 № 10, від 09.06.2015 № 11, вiд 16.02.2016 № 12, вiд 05.04.2018 № 13, вiд 03.09.2019 № 14, від 15.01.2020 № 15, від 27.01.2020 № 16, від 14.07.2021 № 17, від 22.06.2021 № 18.

Як вбачається з додатків до договору, з урахуванням внесених змін додатковими угодами до додатків, Командування сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) передало в оренду Приватному акціонерному товариству «Авіакомпанія «Українські вертольоти» 16 вертольотів Мі-8МТ (МТВ) із заводськими номерами 95224, 95225, 95226, 95227, 94911, 94913, 94995, 94996, 94997, 94998, 95002, 94841, 94843, 94851, 95209, 94912.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що повернення ПС здійснюється на аеродром базування орендодавця або інший аеродром в межах України, визначений орендодавцем, про що має бути письмово повідомлено орендаря не пізніше ніж за 10 діб до повернення.

При закінченні терміну оренди кожного ПС (дії цього договору), ПС повертається не пізніше останнього дня терміну оренди узгодженого сторонами для кожного ПС. Передача ПС від орендаря орендодавцю проводиться підписанням актів прийому-передачі протягом не пізніше 10 діб з дати закінчення терміну оренди ПС.

Відповідно до п. 7.2 договору розмір орендної плати за кожне ПС вказується в додатку №1 цього договору, до якого також додаються додаток 2 "Акт оцінки технічного стану ПС" та додаток 3 "Відомість розрахунку вартості ПС".

Згідно п. 7.3 договору орендна плата нараховується за період оренди об`єкта оренди відповідно до пункту 6.1 цього договору. При цьому, на строк виконання планового капітального міжремонтного ресурсу ремонту після відпрацювання встановленого міжремонтного ресурсу ПС на авіаційно-ремонтному підприємстві, відповідно до вимог частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України, орендар звільняється від сплати орендної плати за повітряні судна, які перебувають в ремонті, але не більше як на дев`ять місяців. Одночасно в ремонті не може перебувати більше шести ПС. Орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця про дату початку та термін капітального ремонту орендованого ПС (орендованих ПС) на авіаційно-ремонтних підприємствах з наданням підтверджуючих документів (абзац перший даного пункту договору в редакції додаткової угоди № 9 від 08.10.2013 р.).

Розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить за перший місяць оренди за кожне ПС окремо суму без ПДВ, яка наведено у додатку № 1.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 8.9 встановлено обов`язок орендаря у встановлений договором термін згідно з п. 6.2, повернути орендодавцеві технічно справні ПС, а згідно з п. 14.3 - технічно справні ПС з міжремонтним ресурсом згідно додатку 4 до цього договору.

У разі припинення або розірвання договору оренди повернути орендодавцеві орендовані ПС у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого ПС з вини орендаря.

Пунктом 1 додаткової угоди № 9 від 08.10.2013 сторони погодили встановити з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому набере чинність дана додаткова угода, розмір орендної плати за користування об`єктом оренди (16 повітряних суден) на рівні 3392000 грн 00 коп., із розрахунку 212 000 грн за кожне повітряне судно (без ПДВ).

Пунктом 2 додаткової угоди № 9 від 08.10.2013 сторони дійшли згоди продовжити строк оренди вертольотів за договором до 31.12.2021.

Підпунктом 2.1 додаткової угоди № 9 від 08.10.2013 додаток 6 «План-графік повернення орендованих вертольотів» викладено в новій редакції та визначено термін повернення кожного орендованого повітряного судна до 31.12.2021.

Отже, з урахуванням зазначених умов договору та додаткових угод до нього термін дії договору припинився 31.12.2021 та згідно з додатком 6 «План-графік повернення орендованих вертольотів» ПС мали бути повернуті до 31.12.2021.

У березні-квітні 2022 року орендовані повітряні судна було повернуто із оренди, а саме:

- повітряне судно Мі-8МТВ-1, заводський номер 95224, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94912, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94997, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022 № 110/20/20;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94996, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022 № 110/20/18;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94995, передано відповідно до приймально-здавального акта від 15.03.2022 № 234/9;

- повітряне судно Мі-8МТВ-1, заводський номер 95226, передано відповідно до приймально-здавального акта від 12.03.2022;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94913, передано відповідно до приймально-здавального акта від 15.03.2022 № 234/10;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94841, передано відповідно до приймально-здавального акта від 15.03.2022 № 234/12;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94911, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022 № 1/6;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 95209, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022 № 1/8;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94843, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022 № 1/5;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94851, передано відповідно до приймально-здавального акта від 22.03.2022 № 1/7;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 95227, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.03.2022 № 234/11;

- повітряне судно Мі-8МТВ-1, заводський номер 95225, передано відповідно до приймально-здавального акта від 07.04.2022;

- повітряне судно Ми-8МТВ-1, заводський номер 94998, передано відповідно до приймально-здавального акта від 03.04.2022 № 110/20/22.

25.01.2018 повітряне судно, заводський номер 95002, зазнало катастрофи під час польотів на аеродромі «Велика Кохнівка», у зв`язку з чим після закінчення строку дії договору поверненню підлягало лише 15 ПС.

Таким чином, орендовані повітряні судна відповідач повернув з порушенням строку, встановленого Планом-графіком повернення орендованих вертольотів (в редакції додаткової угоди № 9 від 08.10.2013).

Факт неналежного виконання ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» обов`язку щодо повернення майна після закінчення терміну дії договору підтверджується доданими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як вже зазначалося, сторони погодили строк дії договору оренди повітряних суден та їх повернення орендодавцю до 31.12.2021 р.

Передані відповідачу в оренду на підставі договору № 01/2003-06 оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003 було повернуто позивачу протягом березня-квітня 2022 року.

Таким чином, з 01.01.2022 (наступний день після припинення договору) ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» продовжувало користуватися повітряними суднами після закінчення терміну дії договору № 01/2003-06 оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Отже, враховуючи встановлення судом факту не невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення повітряних суден після припинення договору № 01/2003-06 оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003, відповідач зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування орендованим транспортними засобами за час прострочення.

Загальна сума орендної плати за період із моменту закінчення терміну дії договору (31.12.2021) до фактичного повернення ПС (березень - квітень 2022 року) становить 25654565,41 грн.

Прокурором згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України заявлено до стягнення 51309130,82 грн (25654565,41 грн х 2) неустойки, нарахованої за період із січня 2022 року по квітень 2022 року за несвоєчасне повернення повітряних суден.

Заперечуючи щодо застосування до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 785 ЦК України, відповідач вказував на те, що спірні правовідносини виникли на підставі виконання умов договору від 18.06.2003 № 01/2003-06, укладеного до набрання чинності ЦК України 01.01.2004, і відповідальність у вигляді штрафу за невиконання вимог п. п. 6.2., 6.3, 14.3 договору передбачена п. 13.6. ст. 13 договору. У зв`язку з цим та з урахуванням п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, на думку відповідача, до спірних правовідносин не підлягає застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України про нарахування і стягнення неустойки.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Внесення сторонами змін до договору оренди шляхом підписання додаткової угоди від 08.10.2013 № 9 щодо строку його дії та порядку повернення орендованого майна мало місце вже в період дії Цивільного кодексу України і зобов`язання за договором продовжували існувати до 31.12.2021, порушення зобов`язань за договором в частині несвоєчасного повернення повітряних суден відповідачем допущено у 2022 році, а тому, до спірних правовідносин сторін щодо застосування цивільно-правової відповідальності застосовуються норми ЦК України.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною першою статті 230 ГК України визначено поняття штрафних санкцій. Ними визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 548 ЦК України).

Тобто неустойка згідно із частиною другої статті 785 ЦК України розглядається як законна неустойка і застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди).

Водночас неустойка за частиною другою статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Правовий аналіз ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК України та ч. 2 ст. 785 ЦК України дає підстави для висновку про те, що штраф, передбачений ст. 230 ГК України та ст. 549 ЦК України, та неустойка, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, є різними правовими інститутами.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин щодо неналежного виконання ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» обов`язку в частині повернення майна наявні обґрунтовані правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ЦК України з 01.01.2004 про цивільно-правову відповідальність, а саме положень ч. 2 ст. 785 цього кодексу.

З огляду на викладене, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо твердження відповідача про відсутність його вини стосовно несвоєчасного повернення орендодавцеві повітряних суден суд зазначає наступне.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною 2 статті 785 ЦК України.

Судом встановлено факт порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного повернення повітряних суден орендодавцеві.

Законодавцем у частині 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Листом № 116/6/19881 від 09.11.2021 Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з метою виконання п. 6.2 договору просило ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» надати план-графік повернення вертольотів із зазначенням дати перельотів до аеродромів базування військових частин балансоутримувачів та повідомлено про визначені місця повернення вертольотів із посиланням на військові частини.

Також листом № 116/6/22224 від 10.12.2021 Командування Сухопутних військ Збройних Сил України просило ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» виконати свої зобов`язання у суворій відповідності до вимог договору та повернути вертольоти згідно зі ст. 6 договору, надати план-графік повернення вертольотів на аеродроми, визначені у листі від 09.11.2021№ 116/6/19881, відрядити представників для участі в робочій нараді з питань повернення вертольотів з оренди.

Отже, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України повідомило відповідача про визначене ним місце (аеродроми базування орендодавця) повернення повітряних суден у строк, встановлений п. 6.2 договору.

Плану-графіку повернення вертольотів на аеродроми відповідачем не було надано Командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України.

15.12.2021 проведено робочу нараду посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та представників ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» з питань повернення вертольотів з оренди, за результатами якої, зокрема, погоджено здійснити передачу ПС від орендаря орендодавцю з підписанням актів прийому-передачі протягом не пізніше 10 робочих діб (за винятком святкових, неробочих та вихідних) з дати закінчення терміну оренди суден.

Повітряні судна, як було встановлено судом, повернуто орендарем орендодавцю у березні-квітні 2022 року.

Разом з цим, листом № 20/20-02-01 від 28.03.2023 Департамент боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, у відповідь на запит Департаменту військової контррозвідку Служби безпеки України щодо надання інформації стосовно повернення на митну територію України військової авіаційної техніки, повідомив, що повітряні судна були поміщені в режим реімпорту, а саме: вертоліт № 94841 з 02.09.2021; вертоліт № 94843 з 25.10.2021; вертоліт № 94851 з 02.09.2021; вертоліт № 94911 з 10.12.2021; вертоліт № 94912 з 08.06.2021; вертоліт № 94913 з 21.10.2021; вертоліт № 94995 з 06.11.2020; вертоліт № 94996 з 23.12.2021; вертоліт № 94997 з 18.11.2021; вертоліт № 94998 з 27.12.2021; вертоліт № 95209 з 02.09.2021; вертоліт № 95224 з 22.11.2021; вертоліт № 95225 з 25.12.2021; вертоліт № 95226 з 23.12.2021; вертоліт № 95227 з 18.11.2021.

Таким чином, всі повітряні судна станом на 31.12.2021 знаходилися на території України.

Один вертоліт знаходився на авіаремонті, а решта вертольотів були прийняті під цілодобову охорону на авіабази відповідача з 31 грудня 2021 року відповідно до договору від 31.12.2021, укладеного між директором аеродрому та ПрАТ «АК «Українські вертольоти».

Наведене підтверджується наявним в матеріалах справи листуванням сторін договору, актами прийому-передачі повітряних суден, та листом № 11/3172 від 31.12.2021.

Матеріали справи не містять доказів неможливості повернення орендованих повітряних суден у місця, визначені Командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України відповідно до п. 6.2 договору, та приведення повітряних суден у відповідність його конструкції на сертифікованих базах авіакомпанії до закінчення договору оренди.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вжиття всіх залежних від нього заходів для належного виконання своїх зобов`язань з повернення повітряних суден позивачу.

У відзиві відповідач посилався на виникнення форс-мажорних обставин внаслідок широкомасштабної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалася 24.02.2022, що, на його думку, є підставою для звільнення від сплати неустойки - подвійної орендної плати за користування майном, як це передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

Однак, такі доводи відповідача не беруться судом до уваги, оскільки зобов`язання в частині повернення вертольотів мало бути виконано до 31.12.2021, тобто порушення відповідачем зобов`язання виникло до настання обставин на які відповідач посилається, як на обставини форс-мажору, а тому відсутній безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між введенням воєнного стану та невиконанням зобов`язань за договором.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування неустойки через наявність форс-мажорних обставин необгрунтовані.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати неустойки, передбаченої частиною другою статті 785 ЦК України.

Перевіривши здійснений прокурором розрахунок заявленої до стягнення суми неустойки, судом встановлено, що до періоду її нарахування прокурором включено день повернення повітряних суден. Проте, день повернення вертольотів не включається в період нарахування неустойки.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, неустойка, нарахована за загальний період із січня 2022 року по квітень 2022 року за несвоєчасне повернення повітряних суден становить 50676838,46 грн.

Водночас, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 20.10.2021 у справі №910/8396/20, від 14.09.2021 у справі № 910/7256/20, від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

З матеріалів справи вбачається, що орендарем було вжито заходів щодо приведення орендованих вертольотів до стану, який відповідає умовам договору, в результаті чого вертольоти втратили льотну придатність для використання за нормами, що діють в цивільній авіації.

При цьому, орендар завчасно повідомив про технічну неможливість виконання обов`язку у визначеному орендодавцем місці, та запропонував прийняти вертольоти в місці їх знаходження.

Про вказані обставини відповідач повідомив орендодавця 15.12.2020 під час робочої наради посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та представників Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти" з питань повернення вертольотів із оренди.

Також листом від 10.01.2022 р. №34/22 Авіакомпанія повідомила військову частину про існування обставин при яких після припинення договору оренди експлуатація повітряних суден Авіакомпанією заборонена.

Орендодавець відомості щодо складу комісій з прийняття повітряних суден своєчасно не надав, від пропозиції прийняти повітряні судна на аеродромі перебування вертольотів відмовився, питання опробування для оцінки технічного стану вертольотів не вирішив.

Крім того, після 31.12.2021 втратили чинність реєстраційні посвідчення повітряних суден в зв`язку із закінченням строку оренди повітряних суден, що підтверджується листом Державної Авіаційної служби України №1.15-305-22 від 17.01.2022, наданим на запит ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» №33/22 від 10.01.2022.

Крім того, вертольоти із заводськими номерами 94841, 94843, 94851, 94911, 94912, 94913, 94995, 94996, 94997, 95209, 95224 та 95226 виключені з Державного реєстру цивільних повітряних суден та зняті з тимчасового обліку 18.03.2022, а повітряні судна 94998, 95225 та 95227 зняті з тимчасового обліку 30.03.2022, що підтверджується листом Державної авіаційної служби України наданим на запит Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 02.03.2023 за № 116/12/2097.

Наведені обставини, свідчать про проблематику повернення із оренди повітряних суден, яка носить триваючий характер, оскільки вирішення проблемних питань щодо передання орендодавцеві із оренди такого специфічного предмету оренди, як повітряні судна, залежить не тільки від волі відповідача.

Надалі поверненню повітряних суден із оренди завадила військова агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в України" в Україні введено воєнний стан та закрито повітряних простір над країною для перельотів.

Разом з цим, судом враховано, що з початку вторгнення Російської Федерації в Україну відповідачем до військових підрозділів та формувань передавалася благодійна допомога у значних розмірах (близько 95,93 млн. грн), що підтверджується доданими до матеріалів справи актами прийому-передачі благодійної пожертви.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на своє право щодо зменшення пені, беручи до уваги предмет оренди, правовідносини, що склались між сторонами договору в частині повернення повітряних суден, є специфічними, оскільки виконанню відповідачем обов`язку повернення повітряних суден передує довготривала підготовка повітряних суден до передачі орендодавцеві, у тому числі із залученням відповідачем значних ресурсів, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи поведінку самого відповідача, яким було поставлено повітряні судна в обумовлені договором строки на авіабазу відповідача для приведення вертольотів у відповідність до обумовленої договором конструкції, тоді як орендодавцем визначено і інші місця для їх повернення, так і щодо добросовісного повідомлення орендодавця про місце перебування вертольотів, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення неустойка у розмірі подвійної плати за час прострочення виконання зобов`язання з повернення орендованого майна підлягає зменшенню на 50%, а саме на суму 253384119,23 грн., яка підлягає стягненню як орендна плата за договором № 01/2003-06 оренди повітряних суден армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.06.2003.

Таким чином, вимога прокурора про стягнення неустойки у сумі 51309130,82 грн. за час прострочення виконання зобов`язання з повернення орендованого майна підлягає частковому задоволенню у сумі 25338419, 23 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21, код 31792885) на користь держави в особі Командування сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код 229919 (двадцять п`ять мільйонів триста тридцять вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн 23 коп. неустойки за користування транспортними суднами та 760152 (сімсот шістдесят тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 57 коп. судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 26.06.2023