ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВА УХВАЛА
"29" червня 2023 р. м. Черкаси справа № 925/432/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Жежель А.В., без участі представників, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ про розподіл судових витрат у справі № 925/432/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ до Селянського (Фермерського) господарства Юлія про стягнення 113474 грн. 83 коп.,
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.06.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ про розподіл судових витрат у справі № 925/432/23 призначено до розгляду в судове засідання на 23.06.2023 року.
В судове засідання 23.06.2023 року сторони явку представників не забезпечили, причини неявки не повідомили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання відповідно до довідок про доставку електронних листів з ухвалою суду від 15.06.2023 року представникам.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення у справі без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами. Датою постановлення ухвали є дата складення її повного тексту.
Дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат (вх. № 9367/23 від 05.06.2023 року), матеріали справи № 925/432/23 в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд заяву позивача задовольняє частково з наступних підстав.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 07.04.2023 року, 12.04.2023 року, 24.04.2023 року позовну заяву, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 30.03.2023 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 925/432/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи про суті призначено на 30.05.2023 року; забезпечено проведення судового засідання у справі № 925/432/23 для представників сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів, за їх клопотаннями.

Представник позивача через систему "Електронний суд" подав суду:

12.04.2023 року заяву (вх. № 6172/23), в якій повідомив про сплату відповідачем 05.04.2023 року суми боргу у зв`язку з чим зменшив позовні вимоги до 113474 грн. 83 коп., з яких 21987 грн. 33 коп. 3% річних, 91487 грн. 50 коп. інфляційних втрат, просив задовольнити подану заяву, здійснити розподіл судових витрат;

30.05.2023 року заяву (вх. № 9006/23), в якій просив залишити позов про стягнення 113474 грн. 83 коп. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.05.2023 року, заяву позивача про зменшення позовних вимог (вх. № 6172/23 від 12.04.2023 року) прийнято до провадження, повернено Товариству з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ з Державного бюджету України 2664 грн. грн. 50 коп. надміру сплаченого судового збору за платіжною інструкцією №45 від 27.03.2023 року, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ про залишення позову без розгляду за вх. №9006/23 від 30.05.2023 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ до Селянського (Фермерського) господарства Юлія про стягнення 113474 грн. 83 коп. залишено без розгляду.

Частиною 6 ст. 130 ГПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом враховано, що між що між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ, як клієнтом, та адвокатом Федчук Т.М. укладено договір від 21.03.2023 року (а.с. 80), в якому сторони погодили зокрема наступне:

п. 3 договору винагорода (гонорар) обчислюється за домовленістю сторін як фіксована сума в розмірі 20000 грн. які вносяться протягом 5 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням. Клієнт має право провести розрахунок достроково та частинами, але остаточний платіж має бути здійснено не пізніше для спливу 5 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням;

п. 8 договору дія угоди припиняється для виконавця виконанням доручення, яке визначається моментом проголошення рішення суду та/або підписанням остаточного акту виконаних робіт, в разі необхідності , отримання повного рішення та роз`яснення подальших дій.

28.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ та адвокатом Федчук Т.М. складено акт/звіт виконаних робіт по договору від 21.03.2023 року (а.с. 6), в якому вказано фактичні послуги, що надані адвокатом клієнту та затраченим часом 9 год 30 хв. на загальну суму 20000 грн., яка є фіксованою сумою гонорару.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Федчук Т.М. Товариству з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, давали б суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на Селянське (Фермерське) господарство Юлія.

Разом з тим, суд враховує, що позивачем 29.03.2023 року при зверненні до суду з даним позовом заявлено вимогу про стягнення 400974 грн. 83 коп., 12.04.2023 року зменшено позовні вимоги на суму боргу у розмірі 287500 грн., який сплачений відповідачем 05.04.2023 року, після звернення позивача з відповідним позовом до суду та до відкриття провадження у даній справі, в решті вимог позову у розмірі 113474 грн. 83 коп. залишено без розгляду. Розмір обгрунтовано заявлених та зменшених позовних вимог становить 71,7%, відповідно обґрунтованим розміром судових витрат позивача понесених на правничу допомогу є 14340 грн., однак заявлено позивачем до стягнення в розмірі 13400 грн.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвокатського об`єднання «Євстігнєєв, Сидоренко і партнери» до справи відповідач не надав. Між тим, дослідивши додані до клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини третьої статті 126 ГПК України.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, що визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, якщо інше не зазначене у договорі, а також враховує позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Відтак, суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи докази надання Товариству з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, надані заявником до початку розгляду справи № 925/432/23 дають суду достатні підстави для покладення витрат Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ на отримання правничої допомоги на Селянське (Фермерське) господарство Юлія однак не були розглянуті та стягненні судом в ухвалі суду від 30.05.2023 року.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Щодо вимоги позивача про стягнення 2147 грн. 20 коп. відшкодування сплати судового збору суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.05.2023 року у зв`язку з із зменшенням позовних вимог, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, з Державного бюджету України повернено позивачу 2664 грн. грн. 50 коп. надміру сплаченого судового збору за платіжною інструкцією №45 від 27.03.2023 року.

Також в мотивувальній частині ухвали суду від 30.05.2023 року роз`яснено позивачу, що у зв`язку з тим, що підставою для винесення ухвали про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ без розгляду є його заява, та враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачений судовий збір судом не повертається.

Приписами ч. 5 статті 130 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Інших підстав для стягнення судових витрат з відповідача, враховуючи обставини даної справи, наведеними нормами законодавства не передбачена.

Відповідно вимога позивача про стягнення 2147 грн. 20 коп. відшкодування розміру сплаченого судового збору задоволенню не підлягає.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи суд заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ задовольняє частково.

Керуючись ст.ст. 16, 123, 124, 126, 129 ч. 8, 130 ч.ч.5, 6, 221, 234, 255, 256 ГПК господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ про розподіл судових витрат вх. № 9367/23 від 05.06.2023 року у справі № 925/432/23 задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (Фермерського) господарства Юлія, , місцезнаходження: 19132, Черкаська обл., Уманський район, с. Шабастівка, вул.. Миру, буд 63 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ, , місцезнаходження: 22700, Вінницька обл., Вінницький район, м. Іллінці, вул. Європейська, буд. 32 13400 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Шляховик - МКІ про стягнення сплаченого судового збору в розмірі 2147 грн. 20 коп. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29.06.2023 року.

Суддя В.М. Грачов