ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р. Справа№ 910/15525/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

Розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ширеніної Інни Валеріївни на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 (суддя Селівон А.М.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Групп"

до Фізичної особи-підприємця Ширеніної Інни Валеріївни

про стягнення 90 702,24 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТС-Групп" (далі - ТОВ "СТС-Групп") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ширеніної Інни Валеріївни заборгованості у розмірі 90 702,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції від 07.11.2019 №29838 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 позов задоволено.

Стягнуто з ФОП Ширеніної І.В. на користь ТОВ "СТС-Групп" 90 702,24 грн основного боргу та 2 270,00 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення умов укладеного між сторонами договору з боку відповідача в частині проведення повної оплати за товар, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, ФОП Ширеніна І.В. звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 по справі №910/15525/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі, ФОП Ширеніна І.В. вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, ухвалене на підставі неповного, не всебічного з`ясування обставин справи.

Скаржник зазначає, що пунктом 2 розділу 5 договору прямо передбачено, що постачальник має право припинити відпуск продукції у разі невиконання покупцем умов оплати продукції, однак незважаючи на нібито заборгованість відповідача починаючи з 18.06.2020 позивач продовжував поставляти товар, не направляючи при цьому жодних претензій з вимогами оплати товару, не пред`являв позови тощо.

Також, апелянт вважає висновок суду, що надані відповідачем фіскальні чеки не підтверджують розрахунки по видатковим накладним заявленим у позові є хибними.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції, не подав відзив на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання позивачем відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 апеляційну скаргу ФОП Ширеніної І.В. у справі №910/15525/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1, судді: Алданова С.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 поновлено ФОП Ширеніній І.В. строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/15525/21. Розгляд апеляційної скарги ФОП Ширеніної І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15525/21. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21.

02.11.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/15525/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 №09.1-07/230/23 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 справу №910/15525/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 прийнято апеляційну скаргу ФОП Ширеніної І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В. Розгляд апеляційної скарги ФОП Ширеніної І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом,

07.11.2019 між ТОВ "СТС-Групп" (постачальник) та ФОП Ширеніною І.В. (покупець) укладено договір поставки продукції №29838, за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти продукцію покупцю згідно з замовленням останнього, а покупець зобов`язався своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором.

Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв`язком, усно тощо) (пункт 1 розділу 1 договору).

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Договір вступає в дію х моменту підписання і діє до 31.12.2021. Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін письмово не повідомить про своє бажання розірвати цей договір або між сторонами не буде укладений новий договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах. В частині зобов`язання покупця щодо оплати продукції та повернення (або відшкодування вартості) зворотної тари, цей договір діє до моменту повного виконання зазначених зобов`язань (пункт 6 розділу 1 договору).

Згідно з пунктом 3 розділу 2 договору відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. Кількість календарних днів, протягом яких покупець зобов`язаний оплатити партії поставленого товару, складає 14 календарних днів.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 договору ціна на окрему партію продукції вказується постачальником у накладній, яку покупець повинен розглядати як оферту з боку постачальника. Факт прийомки покупцем від постачальника (або водія-експедитора) продукції означає згоду покупця з запропонованою ціною, сумою транспортних витрат та асортиментом продукції.

Загальну суму договору складає сума продукції, поставленої покупцю за всіма накладними (пункт 4 розділу 3 договору).

На виконання умов договору у період з 18.06.2020 по 10.08.2021 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято передбачений договором товар на загальну суму 90 702,24 грн, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін видатковими накладними: від 18.06.2020 №Т на суму 367,62 грн; від 18.06.2020 №Т на суму 902,00 грн; від 18.06.2020 №Т на суму 399,25 грн; від 25.06.2020 №Т на суму 1 776,36 грн; від 10.08.2020 №Т на суму 1 794,12 грн; від 17.12.2020 №Т0392132_51 на суму 588,60 грн; від 28.12.2020 №Т0410065_51 на суму 858,78 грн; від 26.01.2021 №Т0451964_51 на суму 9 822,64 грн; від 18.03.2021 №Т0536305_51 на суму 1 324,30 грн; від 02.04.2021 №Т0563523_51 на суму 2 589,67 грн; від 02.04.2021 №Т0562771_51 на суму 570,02 грн; від 02.04.2021 №Т0562769_51 на суму 3 827,37 грн; від 15.04.2021 №Т0582459_51 на суму 1 072,51 грн; від 15.04.2021 №Т0581737_51 на суму 386,14 грн; від 28.04.2021 №Т0604770_51 на суму 7 400,52 грн; від 28.04.2021 №Т0604769_51 на суму 7 653,15 грн; від 15.05.2021 №Т0632847_51 на суму 2 154,82 грн; від 21.05.2021 №Т0640949_51 на суму 6 339,43 грн; від 22.05.2021 №Т0644179_51 на суму 4 695,29 грн; від 28.05.2021 №Т0654206_51 на суму 10 984,83 грн; від 02.06.2021 №Т0658510_51 на суму 3 136,89 грн; від 02.06.2021 №Т0658323_51 на суму 830,81 грн; від 09.06.2021 №Т0672768_51 на суму 2 659,99 грн; від 09.06.2021 №Т0673098_51 на суму 2 052,95 грн; від 16.06.2021 №Т0685498_51 на суму 1 957,04 грн; від 18.06.2021 №Т0690069_51 на суму 1 025,05 грн; від 19.06.2021 №Т0692361_51 на суму 190,01 грн; від 30.06.2021 №Т0708173_51 на суму 737,74 грн; від 06.07.2021 №Т0718909_51 на суму 1 478,91 грн; від 08.07.2021 №Т0725244_51 на суму 1 113,42 грн; від 08.07.2021 №Т0719151_51 на суму 960,48 грн; від 20.07.2021 №Т0747145_51 на суму 1 927,44 грн; від 23.07.2021 №Т0753527_51 на суму 1 479,14 грн; від 27.07.2021 №Т0759599_51 на суму 1 174,99 грн; від 27.07.2021 №Т0759600_51 на суму 2 276,20 грн; від 10.08.2021 №Т0786725_51 на суму 2 193,55 грн.

ТОВ "СТС-Групп" обґрунтовує позовні вимоги невиконанням ФОП Ширеніною І.В. обов`язку оплатити отриманий за договором поставки продукції від 07.11.2019 №29838 товар на суму 90 702,24 грн.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що заборгованість була сплачена ще до відкриття провадження у справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом частини 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України та статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

В силу приписів статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, у період з 18.06.2020 по 10.08.2021 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято передбачений договором товар на загальну суму 90 702,24 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується підписами на видаткових накладних представників продавця - ТОВ "СТС-Групп", засвідчених відбитком печатки, та покупця - ФОП Ширеніної І.В., засвідчених відбитком штампу.

Крім того, заперечень щодо факту поставки товару за спірними видатковими накладними відповідачем суду не надано, доказів пред`явлення претензій щодо якості, кількості та термінів поставки товару відповідно до умов договору, а також наявності письмових претензій та/або повідомлень про невідповідність, ознак ушкодження чи псування поставленого товару від відповідача до суду не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що будь-які заперечення щодо повного та належного виконання ТОВ "СТС-Групп" умов договору з боку відповідача відсутні.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, відповідно до укладеного між сторонами договору позивачем виконані прийняті на себе зобов`язання з передачі товару відповідачу - ФОП Ширеніній І.В., а відповідачем, у свою чергу, прийнято товар без будь - яких зауважень.

Факт передачі позивачем товару належним чином підтверджено матеріалами справи та не заперечуються відповідачем у поданому до суду відзиві.

Відповідно згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами частини 1 статті 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, з урахуванням положень укладеного між сторонами договору, документом, який підтверджує як факт виконання позивачем зобов`язання з поставки товару відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов`язання з його оплати, є видаткова накладна.

Згідно з пунктом 3 розділу 2 договору відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. Кількість календарних днів, протягом яких покупець зобов`язаний оплатити партії поставленого товару, складає 14 календарних днів.

Доказів узгодження сторонами іншого строку та/або порядку оплати поставленого за договором товару матеріали справи не містять.

Отже, підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/174, та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за поставлений позивачем товар.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем здійснювалось отримання товару згідно з спірними накладними в період з 18.06.2020 по 10.08.2021, отже з урахуванням приписів статті 530 ЦК України та умов пункту 3 розділу 2 договору відповідач повинен був здійснити оплату товару протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару, в тому числі останнього отриманого за датами товару (10.08.2021) - у строк до 24.08.2021.

Відповідач у вказаний строк свої зобов`язання за договором щодо оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість у сумі 90 702,24 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилався на те, що здійснював оплату за поставлений товар, що підтверджується наданими до відзиву копіями фіскальних чеків на загальну суму 149 856,92 грн, а тому усі суми, зазначені позивачем у позовній заяві, були сплачені відповідачем до відкриття провадження у справі, відтак, заборгованість відповідача відсутня.

Не погоджуючись з доводами відповідача, позивачем разом з відповіддю на відзив було надано суду реєстр бухгалтерських документів за період з 01.01.2019 по 28.10.2021 з реалізації товарів на підставі договору поставки від 07.11.2019 по контрагенту ФОП Ширеніна І.В. на загальну суму 988 697,47 грн., а також належним чином засвідчені копії видаткових накладних за період з 18.12.2019 по 24.12.2020 на загальну суму 148 379,53 грн, за результатами оцінки якого в сукупності з іншими матеріалами справи судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно укладеного між сторонами у справі договору поставки від 07.11.2019 №29838 та наданого позивачем бухгалтерського реєстру (в якому зазначається весь перелік видаткових накладних, по яким було здійснено поставки продукції відповідачу за весь період дії договору), позивач співпрацює з відповідачем з 07.11.2019, та за весь період співпраці відповідно до умов договору відповідачу поставлявся товар на загальну суму 988 697,47 грн.

При цьому, з наданих відповідачем копій фіскальних чеків на загальну суму 146 434,36 грн та наданих позивачем копій видаткових накладних за період з 18.12.2019 по 24.12.2020 на загальну суму 148 379,53 грн вбачається, що відповідач на підставі вказаних чеків здійснював оплату за раніше поставлений позивачем товар та за іншими видатковими накладними, ніж ті, які вказані позивачем у позовній заяві. Таким чином, надані відповідачем до відзиву на позовну заяву копії фіскальних чеків на суму 146 434,36 грн можуть бути підтвердженням оплати наданих позивачем до відповіді на відзив видаткових накладних на суму 148 379,53 грн, які, не є предметом заявлених позовних вимог та у даній справі не розглядаються.

На переконання когезії суддів, місцевий господарський суд обґрунтовано не прийняв до уваги надані відповідачем копії фіскальних чеків на загальну суму 146 434,36 грн як доказ оплати по видаткових накладних на загальну суму 90 702,24 грн, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у даній справі, та зазначив, що відповідачем на підтвердження відсутності боргу належних доказів не надано суду.

З урахуванням викладеного, оскільки матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором у встановлений строк, розмір основної заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів повної оплати поставленого позивачем товару відповідач суду не представив, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар підлягають задоволенню в сумі 90 702,24 грн.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі

Твердження відповідача, що він не отримав примірник відповіді на відзив, а тому не мав змоги подати відповідні заперечення, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки докази надсилання ТОВ "СТС-Групп" на адресу ФОП Ширеніної І.В. ( АДРЕСА_1 ) містяться у матеріалах справи.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні статті 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21, відповідно, апеляційна скарга ФОП Ширеніної І.В. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 8, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ширеніної Інни Валеріївни залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/15525/21.

4. Матеріали справи №910/15525/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко