РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2023Справа № 910/20976/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саліта-Трейд"

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 69042,02 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Саліта-Трейд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 63954,00 грн. сплаченого внеску та 5088,02 грн. інфляційних втрат за договором від 03.09.2019 №303/26/234-19 про закупівлю товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України), унаслідок визнання вказаного договору недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив, що позивачем не виконано умови договору від 03.09.2019 № 303/26/234-19 щодо строків та взагалі поставки товару, у зв`язку з чим забезпечення виконання договору не повертається. Також відповідач просив поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2019 між Міністерством оборони України (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Саліта-Трейд" (постачальник, позивач) укладено договір про закупівлю товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України) № 303/26/234-19 (далі - договір № 303/26/234-19).

Відповідно до п. 1.1 договору № 303/26/234-19 постачальник зобов`язався у 2019 році поставити - код предмета закупівлі (за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015), Столи, серванти, письмові столи та книжкові шафи (3912) (стіл розкладний) Лот 2. Столи 39121200-8 (стіл розкладний), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості, у строки (терміни) і виключно за цінами згідно з положеннями Договору.

Ціна договору становить 1 279 080 грн., у тому числі ПДВ - 213 180 грн. (пункт 3.1 договору 303/26/234-19).

Відповідно до п. 11.1. договору 303/26/234-19 він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019.

У пункті 12.2 договору передбачено, що постачальник забезпечує виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5 % від суми договору платіжним дорученням від 03.09.2019 № 7666 на суму 63954 грн.

Згідно з пунктом 12.3 договору забезпечення виконання договору про закупівлю повертається після виконання постачальником всіх умов договору в повному обсязі стосовно якості товару, кількості та строків і виключно за вартістю товару за одиницю виміру згідно договору, а також у разі визначення судом результатів процедури закупівлі або договору не дійсними, у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі», а також з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Додатковою угодою від 03.09.2019 №1 до Договору 303/26/234-19 погоджено, зокрема, строк поставки до 09.09.2019 включно.

Зазначений вище договір зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_1 підписаний полковником ОСОБА_1., який діяв на підставі довіреності № 220/185/д від 26.01.2019.

На виконання умов договору позивач сплатив в якості забезпечення внесок у сумі 63954 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі № 910/1246/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Саліта-Трейд» задоволено повністю. Визнано недійсним договір від 03.09.2019 №303/26/234-19 про закупівлю товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України), укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Саліта-Трейд» та Міністерством оборони України. Визнано недійсним договір від 03.09.2019 №303/26/230-19 про закупівлю товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України), укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Саліта-Трейд» та Міністерством оборони України. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Саліта-Трейд» 4 204 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі № 910/1246/20 залишено без змін.

За висновками суду у справі № 910/1246/20, спірні договори підписано від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 з перевищенням повноважень, оскільки останній діяв на підставі довіреності (доручення) ІНФОРМАЦІЯ_1 № 220/185/д від 26.01.2019, що 03.09.2019 відкликана окремим дорученням Міністра оборони України.

Відповідно до частини четвертої ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

23.06.2021 позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою щодо повернення забезпечення виконання договору від 03.09.2019 № 303/26/234-19 у розмірі 63954 грн. протягом 5 днів з моменту отримання вказаної вимоги внаслідок визнання договору недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 у справі № 910/1246/20, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 року.

Дана досудова вимога надіслана відповідачу 22.06.2021, що підтверджується накладною Укрпошти № 360, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, копії яких надані до матеріали справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Відповідно до частини першої ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.

Згідно з п. 7 частини 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) забезпечення виконання договору про закупівлю - надання забезпечення виконання зобов`язань учасника перед замовником за договором про закупівлю.

Умовами п. 2 та п. 4 частини другої ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі», в редакції, що діє на момент розгляду даної справи, передбачено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: 2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; 4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Повернення забезпечення також передбачено пунктом 12.3 договору, за яким забезпечення виконання договору про закупівлю повертається після виконання постачальником всіх умов договору в повному обсязі стосовно якості товару, кількості та строків і виключно за вартістю товару за одиницю виміру згідно договору, а також у разі визначення судом результатів процедури закупівлі або договору не дійсними, у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі», а також з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

З огляду на те, що договір про закупівлю товарів, робіт або послуг (за кошти Державного бюджету України) від 03.09.2019 № 303/26/234-19 визнаний у судовому порядку недійсним, сплачені позивачем в якості забезпечення договору грошові кошти в сумі 63954 грн. підлягають поверненню позивачу в силу закону.

Судом відхиляються заперечення відповідача про те, що забезпечення договору підлягає залишенню відповідачу внаслідок не поставки позивачем обумовленого договором товару. У даному випадку повернення забезпечення є правовим наслідком недійсності такого договору, що не створює юридичних наслідків.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача нараховані на суму 63954 грн. за період з 10.02.2021 по 16.12.2021 інфляційні втрати в розмірі 5088,02 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду інфляційні втрати в розмірі 5088,02 грн. підлягають стягненню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Щодо заявлених позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн., то суд наразі відповідний розподіл даних судових витрат за відсутності передбачених частиною 2 статті 126, частиною 8 статті 129 ГПК України доказів не здійснює.

У той же час, за положеннями частини 8 статті 129 ГПК України, такі докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження).

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Саліта-Трейд" задовольнити повністю.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саліта-Трейд" (04107, м. Київ, вул. Нагірна,12; ідентифікаційний код 41068201) 63954 (шістдесят три тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. боргу, 5088 (п`ять тисяч вісімдесят вісім) грн. 02 коп. інфляційних втрат, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова