ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/697/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Разюк Г.П.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від Міністерства охорони здоров`я України - Дяк М.Ю.;

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях - Стапінський В.О.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» - Сизоненко В.С.;

Прокурор - Тунік В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023

по справі №916/697/21

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури

в особі Міністерства охорони здоров`я України та в особі: Міністерства культури та інформаційної політики України та в особі: Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації

до відповідачів:

1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Державного закладу Спеціалізованого (спеціального) клінічного санаторія імені В.П.Чкалова Міністерства охорони здоров`я України

про визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення безпідставно набутого майна

суддя суду першої інстанції - Демешин О.А.

місце винесення ухвали: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний тест ухвали складено та підписано: 14.04.2023.

ВСТАНОВИВ

У березні 2021 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства культури та інформаційної політики України і Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Драйв-Ін», Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, в якому просив визнати недійсним укладений між відповідачами договір купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 26.12.2018 року щодо передачі у власність 49/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 350 м2 за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85/5, а також зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Драйв-Ін» повернути до державної власності на користь Міністерства охорони здоров`я України зазначене нерухоме майно.

13.04.2023 місцевим господарським судом оголошено перерву у судовому засіданні, та суд увійшов до нарадчої кімнати, після повернення з нарадчої кімнати суд оголив вступну та резолютивну частину ухвали суду про закриття підготовчого засідання та призначення справу до розгляду у судовому засіданні по суті.

Під час оголошення вступної та резолютивної частини ухвали суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Драйв-Ін» - Сизоненко В.С., заявив відвід судді, який обґрунтував незгодою із процесуальними діями суду - закриття підготовчого засідання за відсутності представника позивача. Тобто представник відповідача наполягав на порушення прав позивача, що на думку заявника свідчить про те, що суддя не є неупередженим.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 визнано дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» - Сизоненко В.С., а саме: заявлення відводу судді Демешину О. А. одночасно з оголошенням вступної та резолютивної частині ухвали суду у судовому засіданні 13.04.2023 року - зловживанням процесуальними правами та залишено усну заяву про відвід судді Демешина О.А. по справі № 916/697/21 - без розгляду.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» в дохід Державного бюджету штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі 20000,00 гривень. Обґрунтування судового рішення.

Судом зазначено, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» Сизоненко В.С., який заявляв відвід одночасно із проголошенням вступної та резолютивної частині ухвали, перебиваючи суддю, мотивуючи відвід порушенням прав позивача та незгодою із процесуальним рішенням суду - прямо порушував як порядок судового засідання так і права інших учасників справи, виявляв відверту неповагу до суду та до інших учасників справи, не сприяв своєчасному всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Суд окремо звернув увагу, що саме сукупність дій представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» Сизоненко В.С. - є неприпустимим зловживанням процесуальними правами, зокрема:

- заявлення відводу судді Демешину О. А. під час оголошенням суддею вступної та резолютивної частини ухвали суду;

- перебивання судді під час оголошенням суддею вступної та резолютивної частині ухвали суду;

- порушення порядку судового засіданні;

- перешкоджання розгляду справи;

- сам заявлений відвід - є завідомо безпідставним, оскільки базується на незгоді представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» Сизоненко В.С. із процесуальними рішеннями судді, зокрема, щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З огляду на викладене, суд визнає заяву про відвід судді Демешина О. А., яку було оголошено представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» Сизоненко В.С. під час оголошення вступної та резолютивної частині ухвали у судовому засіданні 13.04.2023 року - зловживанням процесуальними правами та залишає її без розгляду. Так, на підставі п. 2. ч. 1 ст. 135 ГПК України за зловживання процесуальними правами, вчинення дій з метою перешкоджання судочинству суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Драй-Ін» в дохід Державного бюджету штраф у розмірі 20 000 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить відкрити апеляційне провадження; скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 у справі №916/697/21 про залишення заяви про відвід від 13.04.2023 без розгляду та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду та зупинити провадження до розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 у справі №916/697/21 в частині залишення заяви про відвід від 13.04.2023 без розгляду; скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 у справі №916/697/21 якою дії представника відповідача ТОВ «ДРАЙВ-ІН» Сизоненка В.С. визнано зловживанням процесуальними правами і стягнуто штраф з відповідача ТОВ «ДРАЙВ-ІН» та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Щодо залишення без розгляду заяви про відвід:

Прийняття оскаржуваної ухвали відбувалося і поза межами судового засідання, оскільки воно було завершене 13.04.2023, тобто за день до постановления оскаржуваної ухвали.

Скаржник зауважує, що у разі, якщо заява про відвід розглядається тим складом суду, яким вона заявлена, то така заява розглядається судом невідкладно, що визначено ч. 7 сг. 39 ГПК України. Тобто ігнорування заяви про відвід із послідуючим її залишенням без розгляду на наступний день і після закриття засідання - не передбачено ГПК України.

Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 38 ГПК України визначено єдину підставу за якою відвід може бути залишено без розгляду, зокрема, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше. Лише в такому випадку відвід залишається без розгляду і може бути вирішене питання про наявність зловживань

Скаржник зазначає, що суд було повідомлено про заявления відводу до початку проголошення ухвали, під час вирішення технічних питань із відеоконференцією з віддаленим судом, підтвердження цього містяться у технічному записі судового засідання, також про це зазначено в зауваженнях до протоколу судового засідання 13.04.2023, поданих 16.04.2023.

Крім того, скаржник зауважує, що заявлений відвід був обумовлений об`єктивною процесуальною необхідністю, оскільки суддею порушено порядок підготовчого засідання.

Щодо визнання зловживанням процесуальними правами і стягнення штрафу з Відповідача ТОВ «Драйв-Ін».

Скаржник зазначає про порушення порядку постановлення ухвали у нарадчій кімнаті та зауважує, що в порушення вимог статтей 219, 220 ГПК України, прийняття оскаржуваної ухвали відбувалося і поза межами судового засідання, оскільки воно було завершене 13.04.2023 , тобто за день до постановления оскаржуваної ухвали, що є самостійною підставою для скасування рішення.

Також скаржник зазначає, що справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Скаржник зауважує, що момент заявления відводу був обумовлений об`єктивною процесуальною необхідністю і не містить жодних порушень процесу або зловживань та зазначає, що відвід у даному випадку мав відбутися у той самий день у тому самому засіданні (абз. 2 ч. 3, ч. 7 ст. 39 ГПК України).

Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить жодних міркувань і пояснень щодо визначення розміру штрафу.

Відповідно до ст. 135 ГПК України штраф визначається у розмірі кратному сумі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб складає наразі 2 684 грн., отже сума штрафу 20 000 грн. не є кратною розміру прожиткового мінімуму.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Разюк Г.П., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.04.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали оскарження ухвали від 14.04.2023 по справі №916/697/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 доручено господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали від 14.04.2023 по справі №916/697/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 по справі №916/697/21 до надходження матеріалів оскарження ухвали з суду першої інстанції.

03.05.2023 матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 по справі №916/697/21 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 - залишено без руху.

19.05.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 по справі №916/697/21.

Призначено справу № 916/697/21 до розгляду на 19.06.2023 о 12:30 год.

07.06.2023 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив Одеської обласної прокуратури на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» доводи та вимоги апеляційних скарг підтримав.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях також підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор та представник Міністерства охорони здоров`я України в судовому засіданні заперечували щодо задоволення апеляційних скарг.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Наслідком визнання зловживання процесуальними правами є залишення без розгляду або повернення скарги, заяви, клопотання (частина третя статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, перевіряючи підстави для залишення без розгляду відводу судді першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що такі підстави перебувають у безпосередньому взаємозв`язку з перевіркою зловживання процесуальними правами Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН».

За частиною четвертою статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 у справі № 905/945/18, від 16.10.2019 у справі № 906/936/18 та від 06.05.2021 у справі № 910/6116/20).

Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у статті 2 ГПК (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави). Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З цього приводу Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010).

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Верховний Суд зазначає, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді (суддів) під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.04.2023 ухвалою Господарського суду Одеської області закрито підготовче провадження по справі № 916/697/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023 о 15:00 год.

Колегія суддів, в судовому засіданні 19.06.2023 дослідила відеозапис судового засідання, яке відбулося 13.04.2023 у Господарському суді Одеської області за допомогою звукозаписувального технічного запису (диск PC, тип копії 1103-916-697-21, 66,2 МБ), з якого вбачається наступне:

13.04.2023 судом оголошено перерву у судовому засіданні та суд вийшов до нарадчої кімнати, після повернення з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частину ухвали суду про закриття підготовчого засідання та призначення справу до розгляду у судовому засіданні по суті.

Під час оголошення вступної та резолютивної частини ухвали суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» - Сизоненко В.С., перебиваючи суддю заявив відвід судді.

Оскільки доводи заяви про відвід фактично зводились до незгоди із прийнятим процесуальним рішенням про закриття підготовчого провадження, зважаючи на вже неодноразове відкладення розгляд цієї справи, колегія суддів погоджується, що остання є завідомо безпідставною.

Крім того, засідання у цій справі відбувалося не вперше, представник у разі сумніву у попередженої поведінки судді, мав права заявити відвід до виходу суду до нарадчої кімнати, а не заявляти усний відвід судді одночасно з оголошенням вступної та резолютивної частини ухвали. Як вірно зауважено місцевим господарським судом, що ГПК України також покладає певні обов`язки на учасників справи, які є обов`язковими та повинні враховуватись представниками сторін при користуванні своїми правами.

Так, п. 1, 2 ч. 2 ст. 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, а отже зловживає ним.

Заявлений представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» відвід, вочевидь, є завідомо безпідставним, оскільки по суті є висловленням незгоди із процесуальним рішенням Господарського суду Одеської області, після того, як суд мотивував таке рішення.

Колегія суддів вважає, що заявлення відводу у цій справі є нічим іншим як спробою затягнути її розгляд або перешкодити йому, внаслідок чого буде порушено положення законодавства про завдання та основні засади господарського судочинства.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

В даному випадку саме сукупність дій представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» Сизоненко В.С. - є неприпустимим зловживанням процесуальними правами, зокрема:

- заявлення відводу судді Демешину О. А. під час оголошенням суддею вступної та резолютивної частини ухвали суду;

- перебивання судді під час оголошенням суддею вступної та резолютивної частині ухвали суду;

- порушення порядку судового засіданні;

- перешкоджання розгляду справи;

- сам заявлений відвід - є завідомо безпідставним, оскільки базується на незгоді представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» із процесуальними рішеннями судді, зокрема, щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті;

- відвід заявлено під час оголошення судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи по суті.

Колегія суддів вважає, наведені дії вказаного представника свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, невиконання процесуальних обов`язків, порушення встановленого ст. 200 ГПК України порядку ведення судового засідання (перешкоджання розгляду справи у визначеному суддею порядку, прояв явної неповаги до суду та грубе і зневажливе наполягання на вчиненні суддею необхідних їй процесуальних дій).

Згідно з частинами 3, 4 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Враховуючи наведене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зловживання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» процесуальними правами, і, відповідно, по наявність підстав для залишення заяви про відвід без розгляду.

Також, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною третьою статті 200 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну неповагу до суду або встановлених у суді правил.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання, без наявності певних доказів чи інформації на їх підтвердження не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів.

Щодо доводів апеляційної скарги, що відповідно до ч. 7 сг. 39 ГПК України заява про відвід розглядається судом невідкладно, колегія суддів зазначає, що оскільки заява була подана не під час судового засідання, а саме під час оголошенням суддею вступної та резолютивної частини ухвали, тому судом першої інстанції заява була розглянута невідкладно, а саме на наступний день - 14.04.2023.

Крім того відповідно до частини 7 та 8 статті 39 ГПК України, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

У зв`язку з чим, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що заява про відвід була розглянута судом без повідомлення учасників справи.

При цьому посилання скаржника на те, що дії суду суперечать приписам статті 39 ГПК України є безпідставними, оскільки положення вказаної статті регулюють дії суду у разі висновку про необґрунтованість відводу, в той час як дії суду у разі заявлення завідомо безпідставного відводу врегульовані саме статтею 43 ГПК України, яка і була застосована місцевим судом у даному випадку.

Відповідно до частини 5 статті 129 Конституції України за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

У статті 50 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вказано, що прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом пункту 2 частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Дійшовши висновку про зловживання процесуальними правами представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН», суд першої інстанції правомірно стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Драй-Ін» в дохід Державного бюджету штраф у розмірі 20 000 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що згідно статті 135 ГПК України штраф визначається у розмірі кратному сумі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мав складати 2 684 грн.

Як зазначено вище, пунктом 2 частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684,00 гривень.

Таким чином, максимальний штраф відповідно до статті 135 ГПК України та 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» складає - 26 840,00 грн.

Враховуючи зазначене, скаржником не наведено обставини, що могли б свідчити про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 у справі №916/697/21 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.04.2023 у справі №916/697/21 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРАЙВ-ІН».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.06.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Г.П. Разюк