ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ

28 червня 2023 року № 903/655/23

Суддя Господарського суду Волинської області Шум М. С., розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1

про забезпечення позову

поданої одночасно з матеріалами позовної заяви №903/655/23

за позовом: ОСОБА_1 , м.Ковель

до відповідачів: Державного виробничо-торгівельного підприємства «Волиньфармопостач», м.Луцьк

Волинської обласної ради

про визнання незаконними дій

встановив:

27.06.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 22.06.2023 до відповідачів - Державного виробничо-торгівельного підприємства «Волиньфармопостач», Волинської обласної ради. Позивач просить суд: «визнати незаконним дії Державного виробничо-торгівельного підприємства «Волиньфармопостач», Волинської обласної ради та про припиненню Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області №3».

До позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову від 22.06.2023, в якій ОСОБА_1 просить заборонити відповідачам до постановлення рішення у даній справі вчиняти дії по припиненню договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області №3.

27.06.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 27.06.2023 про долучення до матеріалів справи оригіналів квитанції про сплату судового збору за позовну заяву та за заяву про забезпечення позову, а також оригінал опису вкладення у цінний лист та фіскальний чек про надіслання позовної заяви із додатками відповідачам.

Відповідно до п 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 139 ГПК України встановлено зміст і форма заява, зокрема, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 139 заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

В заяві про забезпечення позову вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , заява про забезпечення позову підписана ОСОБА_1 .

Ні у позовній заяві разом з якою подано заяву про забезпечення позову, ні в самі заяві про забезпечення позову не зазначено, що позивачем (заявником є ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець).

Хоча б до позовної заяви долучено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області №3 від 01.08.2017, що укладений між Волинською обласною радою, ДВТП «Волиньфармпостач» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , який ймовірно є однією із фактичних підстав звернення до суду із відповідним позовом та заявою про забезпечення позову, однак суд не може самостійно стверджувати, що повним найменуванням позивача (заявника) у конкретному спорі є саме Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Відтак, суд звертає увагу заявника на те, що у тексті позовної заяви та заяви про забезпечення позову, які подані до суду одночасно повинна міститься інформація щодо статусу фізичної особи як позивача (заявника) у конкретному спорі. Натомість з позовної заяви та із заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , як фізична особа без статусу ФОП.

Суб`єктний склад сторін спору має визначальне значення для віднесення справи до господарської юрисдикції. Суд з врахуванням принципів диспозитивності та змагальності не може на свій розсуд самостійно усувати відповідні недоліки заяви та стверджувати (зокрема і у вступній частині судових рішень) про те, що позивачем чи заявником в даному випадку є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову відповідних пропозицій немає, у заяві не зазначено і про недоцільність зазначення таких пропозицій за конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 139, ст.ст. 140 , 234, 235 ГПК України, господарський суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 від 22.06.2023 про забезпечення позову (поданої одночасно з матеріалами позовної заяви від 22.06.2023 №903/655/23) повернути заявнику.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М. С. Шум