ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1414/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Груп інтрейд до державного підприємства „Одеський авіаційний завод про стягнення 246 363,92 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Груп інтрейд (далі по тексту ТОВ „Груп інтрейд) звернулось до господарського суду із позовною заявою до державного підприємства „Одеський авіаційний завод (далі по тексту ДП „ОАЗ) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 246 363,92 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 177 000,00 грн., 3% річних у розмірі 7 288,52 грн., збитків від інфляції у розмірі 53 656,99 грн., пені у розмірі 8 418,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. в частині оплати вартості поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 11.04.2023р. дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 5-ти денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу триденний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

19.04.2023р. ДП „ОАЗ у відділенні поштового зв`язку було вручено ухвалу суду від 11.04.2023р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

03.05.2023р. до суду від ДП „ОАЗ надійшла заява про закриття провадження по справі в частині позовних вимог ТОВ „Груп інтрейд про стягнення суми основного боргу у розмірі 77 000,00 грн. згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. На підтвердження факту погашення боргу на суму 77 000,00 грн. відповідачем було надано суду платіжну інструкцію №1102 від 20.04.2023р.

03.05.2023р. до суду від ДП „ОАЗ надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у стягнення 3% річних, збитків від інфляції та пені або суттєво зменшити їх розмір. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається, зокрема, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. по справі №902/417/18. Крім того, відповідачем наголошено, що ДП „ОАЗ віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки України. Наведене, з урахуванням введення в Україні воєнного стану, а, також пошкодження виробничих ліній заводу в результаті ракетних ударів з боку Російської Федерації, за переконанням відповідача, свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявленого клопотання.

08.05.2023р. до суду від ТОВ „Груп інтрейд надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій. Так, позивачем вказано, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. по справі №902/417/18 не може бути застосована під час вирішення даного спору, а, отже, правові підстави для зменшення 3% річних, збитків від інфляції відсутні. Позивачем також вказано, що прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача мало місце ще до введення в Україні воєнного стану, а, отже, доводи відповідача у названій частині не можуть бути підставою для зменшення пені. Віднесення ДП „ОАЗ до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки України, за твердженням відповідача, також не може бути достатньою підставою для зменшення пені, оскільки порушує принцип рівності сторін господарських правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.09.2021р. між ДП „ОАЗ (Покупець) та ТОВ „Груп інтрейд (Продавець) було укладено договір поставки №287/МТЗ-21, відповідно до п. п. 1.1, 2.1 якого Продавець зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити товар згідно ДК 021:20-0 «Частини повітряних літальних апаратів». Конкретна кількість товару, його найменування, номенклатура, вартість та терміни постачання, визначені на підставі конкурсу №13518562 від 01.09.2021р., що проводиться через електронну систему закупівель і вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору. Поставка товару Покупцю здійснюється на умовах DDP, за адресою: 65121, м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 32-А, на склад підприємства Покупця за рахунок Продавця.

Згідно з п. 3.1 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. перехід права власності на товар відбувається з моменту, зазначеного сторонами в договорі. Право власності на товар переходить Покупцеві після настання наступних обставин: фактичної передачі товару за кількістю на підставі належно оформлених первинних документів (товарно-транспортних накладної, видаткової накладної); фактичної передачі товару за якістю у разі позитивного проходження товаром та супровідною документацією вхідного контролю на підприємстві Покупця за якістю, комплектністю у порядку, визначеному цим договором. За відсутності будь-якої з вищевказаних обставин, право власності на товар залишається у Продавця.

Відповідно до п. 3.2 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. датою передачі товару за кількістю є дата підписання Покупцем видаткової накладної щодо приймання товару на складі Покупця. Датою передачі товару за якістю є дата позитивного проходження товару вхідного контролю на підприємстві Покупця.

Умовами п. 4.2 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. визначено, що загальна вартість договору складає 212 400,00 грн., в тому числі ПДВ 35400,00 грн.

Положеннями п. п. 5.1, 5.2 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. врегульовано, що оплата Покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця, згідно рахунку-фактури. Оплата за договором здійснюється окремо по кожній партії товару на умовах, визначених конкурсом. Покупець впродовж 30 банківських днів, які рахуються від зазначеною Покупцем у видатковій накладній з дати позитивного проходження товаром вхідного контролі на підприємстві Покупця.

Відповідно до п. 8.4 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. за прострочення оплати Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання з оплати товару припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 12.4 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань за даним договором.

У специфікації (додаток №1) до договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. сторонами було передбачено, що ТОВ „Груп інтрейд має поставити ДП „ОАЗ товар, загальною вартістю 212 400,00 грн., протягом 14 календарних днів від дати підписання специфікації; оплата здійснюється на умовах, визначених конкурсними пропозиціями, в розмірі 100% вартості товару, які Покупець перераховує впродовж 30 банківських днів, які рахуються від дати проходження товаром вхідного контролю, що здійснюється на підприємстві Покупця при відсутності зауважень до якості товару та супровідної документації.

24.09.2021р. ТОВ „Груп інтрейд поставила ДП „ОАЗ товар, загальною вартістю 212 400,00 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною №0000476. При цьому, 28.09.2021р на видатковій накладній була проставлена відмітка про проходження товаром вхідного контролю.

24.09.2021р. ТОВ „Груп інтрейд виставило ДП „ОАЗ рахунок-фактуру №0002755 на суму 212 400,00 грн.

23.04.2022р., 07.05.2022р., 04.04.2023р. згідно даних з витягів з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань до реєстру було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, а саме: пошкодження майна ДП „ОАЗ, яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, буд. 32-а, в результаті влучання ракет та безпілотних літальних апаратів.

20.04.2023р. на підставі платіжної інструкції №1102 ДП „ОАЗ було перераховано на рахунок ТОВ „Груп інтрейд грошові кошти у розмірі 77 000,00 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за договором поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р. ТОВ „Груп інтрейд було поставлено ДП „ОАЗ товар, вартість якого складає 212 400,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною. Проте, вартість поставленого позивачем товару не була своєчасно та у повному обсязі оплачена відповідачем, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовними вимогами про стягнення суми основного боргу у розмірі 177 000,00 грн.

В процесі вирішення судом даного спору ДП „ОАЗ було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 77 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1102 від 20.04.2023р.

Відповідно до п.2 ч.1, ч. 4, 5 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Так, у п. п. 3.12, 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011 року N 18 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги наявну в матеріалах справи платіжну інструкцію на суму 77 000,00 грн., господарський суд дійшов висновку про відсутність між сторонами предмету спору у даній частині вимог, що є достатньою підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ „Груп інтрейд до ДП „ОАЗ про стягнення суми основного боргу у розмірі 77 000,00 грн.

Позовні вимоги ТОВ „Груп інтрейд до ДП „ОАЗ про стягнення суми основного боргу у розмірі 100 000,00 грн. підлягають задоволенню

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ТОВ „Груп інтрейд було заявлено до стягнення із ДП „ОАЗ 3% річних у розмірі 7 288,52 грн., які були нараховані на суму основного боргу у розмірі 177 000,00 грн. протягом періоду з 12.11.2021р. по 27.03.2023р.; збитки від інфляції у розмірі 53 656,99 грн., які були нараховані на суму основного боргу у розмірі 177 000,00 грн. із урахуванням показників інфляції за листопад 2021р. лютий 2023р. включно (показники інфляції за березень 2023р. на дату подання позову ще не були опубліковані).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та збитків від інфляції суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення заявлених ТОВ „Груп інтрейд позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення із ДП „ОАЗ 3% річних у розмірі 7 288,52 грн., збитків від інфляції у розмірі 53 656,99 грн.

З посиланням на умови п. 8.4 договору поставки №287/МТЗ-21 від 21.09.2021р., а також приписи чинного законодавства позивачем було заявлено до стягнення пеню у розмірі 8 418,41 грн., яка була нарахована на суму основного боргу у розмірі 177 000,00 грн. протягом періоду з 12.11.2021р. по 12.05.2022р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені у розмірі облікової ставки НБУ, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що дозволяє дійти висновку про наявність правових підстав для присудження до стягнення із ДП „ОАЗ на користь ТОВ „Груп інтрейд пені у розмірі 8 418,41 грн.

При наданні оцінки клопотанню ДП „ОАЗ про відмову у задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних, збитків від інфляції та пені або їх суттєве зменшення, господарський суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р.

Як вбачається з наданих відповідачем витягів з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань в завод ДП „ОАЗ влучали ракети та безпілотні літальні апарати, що не могло не завдати підприємству збитків.

Проте, господарський суд зазначає, що розмір заявленої позивачем до стягнення пені не є надмірним, так як складає приблизно 5% від заявленої до стягнення суми боргу, її нарахування здійснювалось за прострочення виконання грошових зобов`язань відповідачем, яке виникло ще до введення в Україні воєнного стану та пошкодження майна відповідача, а, отже, підстави для вирішення питання про її зменшення, в даному випадку, відсутні.

При цьому, господарським судом відхиляється клопотання ДП „ОАЗ про зменшення нарахованих позивачем трьох відсотків річних та збитків від інфляції із посиланням на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. по справі №902/417/18, з огляду на наступне.

Так, у постанові від 18.03.2020р. по справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Слід зазначити, що у межах справи №902/417/18 судами було встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору поставки передбачено сплату боржником 40% річних від несплаченої вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути оплачений покупцем, та 96% відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

З огляду на викладене вище, господарський суд, по-перше, зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. по справі №902/417/18 питання про наявність у суду права зменшувати збитки від інфляції не було предметом оцінки. За таких обставин, господарський суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення розміру збитків від інфляції. Крім того, господарський суд, враховуючи обставини даної справи, приймаючи до уваги нарахування позивачем відповідачу 3% річних, розмір яких є справедливим та пропорційним до простроченої відповідачем суми заборгованості, дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення трьох відсотків річних.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю „Груп інтрейд до державного підприємства „Одеський авіаційний завод позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 100 000,00 грн., 3% річних у розмірі 7 288,52 грн., збитків від інфляції у розмірі 53 656,99 грн., пені у розмірі 8 418,41 грн. Провадження у справі в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Груп інтрейд про стягнення 77 000,00 грн. необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України. При цьому, решта суми судового збору у розмірі 1155,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету за клопотанням позивача на підставі ухвали згідно приписів ст. 7 Закону України „Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 86, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №916/1414/23 в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Груп інтрейд до державного підприємства „Одеський авіаційний завод про стягнення 77 000,00 грн. закрити.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з державного підприємства „Одеський авіаційний завод /65121, м. Одеса, проспект Небесної сотні, буд. 32-а; ідентифікаційний код 07756801/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Груп інтрейд /69002, м. Запоріжжя, вул. Брянська, буд. 15, офіс 25; ідентифікаційний код 41071921/ суму основного боргу у розмірі 100 000,00 грн. /сто тисяч грн. 00 коп./, 3% річних у розмірі 7 288,52 грн. /сім тисяч двісті вісімдесят вісім грн. 52 коп./, збитки від інфляції у розмірі 53 656,99 грн. /п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятдесят шість грн. 99 коп./, пеню у розмірі 8 418,41 грн. /вісім тисяч чотириста вісімнадцять грн. 41 коп./, судовий збір у розмірі 2540,47 грн. /дві тисячі п`ятсот сорок грн. 47 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 червня 2023 р.

Суддя С.П. Желєзна