ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1346/22
Господарський суд Київської області
Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Іконос Д.В., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №2751 від 07.04.2023) у справі
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна"
про стягнення заборгованості
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга"
про стягнення штрафу
за участі представників сторін:
Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №1167/22 від 11.08.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" про стягнення заборгованості.
04.04.2023 складено повне рішення Господарського суду Київської області від 26.01.2023.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" через систему Електронний суд надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №2620 від 04.04.2023).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" (вх. №2620 від 04.04.2023) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повернуто заявнику без розгляду.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" через систему Електронний суд надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №2751 від 07.04.2023).
Через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" через систему Електронний суд надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. №1094/23 від 07.04.2023).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.04.2023 призначено судове засідання з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №2751/23 від 07.04.2023) на 18.04.2023.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" через систему Електронний суд надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №1158/23 від 13.04.2023).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.04.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №3100/23 від 16.02.2023) задоволено.
У судове засідання 18.04.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені через підсистему «Електронний суд».
Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про оголошення перерви у даному судовому засіданні до 27.04.2023 о 12:00, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.
Крім цього, судом переглянуті клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №3100/23 від 16.02.2023 та вх. №1094/23 від 07.04.2023).
У судовому засіданні 27.04.2023 представники сторін взяли участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
У судовому засіданні 27.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, яким заяву (вх. №2751 від 07.04.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.
За результатами розгляду заяви, дослідження доказів, оцінки їх у сукупності, з урахуванням позицій обох сторін, суд
1. Правовідносини сторін
Рішенням Господарського суду Київської області від 26.01.2023 у справі №911/1346/22 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" про стягнення заборгованості задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про стягнення штрафних санкцій відмовлено повністю.

Позивач за первісним позовом 07.04.2023 подав до суду заяву щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

2. Аргументи заявника (позивача за первісним позовом)

Позивачем за первісним позовом заявлене покладення на відповідача за первісним позовом витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 37400,00 грн. На підтвердження понесення цих судових витрат позивачем надані на розгляд суду такі документи:

- копія договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021 між позивачем за первісним позовом та адвокатом Лук`яненком Андрієм Олександровичем;

- копія додаткової угоди від 01.02.2022 №1 до договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021;

- копія акту здачі-прийняття наданих послуг правової допомоги від 06.08.2022;

- копія рахунку-фактури №ЮП-012 від 06.08.2022 на суму 26400,00 грн.;

- копія акту здачі-прийняття наданих послуг правової допомоги від 02.12.2022;

- копія рахунку-фактури №ЮП-008 від 02.12.2022 на суму 11000,00 грн.

3. Аргументи відповідача за первісним позовом

Відповідач за первісним позовом зазначає, що заявлена сума понесених заявником витрат у розмірі 37400 грн. є необґрунтованою та завищеною.

Відповідач за первісним позовом відзначає, що заявником не надано платіжний документ на підтвердження понесених витрат, а тому фактично заявлені витрати не були понесені. Окрім цього, відповідач за первісним позовом наголошує, що заявлена позивачем за первісним позовом сума витрат майже дорівнює сумарній ціні первісного та зустрічного позову. Також відповідач за первісним позовом зазначає, що розмір гонорару адвоката у 5500,00 грн. за 1 годину роботи не є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідач за первісним позовом наголошує, що послуги, які визначені заявником в актах здачі-прийняття наданих послуг правової допомоги, не відносяться до професійної правової допомоги в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: аналіз спірних правовідносин, підготовка та направлення претензій, або ж не стосуються даної справи, а саме: підготовка та подання заяви про видачу наказу про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна", аналіз наказу про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" та повідомлення про його винесення Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" та аналіз ухвали про скасування наказу про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" та повідомлення про його скасування Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга".

Відповідач за первісним позовом окремо зазначає, що ані зі змісту договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021, ані зі змісту додаткової угоди №1 від 01.02.2022 до договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021 не можливо встановити щодо якого судового спору надається допомога позивачу за первісним позовом.

Підсумовуючи вищезазначене, відповідач за первісним позовом клопоче про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, як за первісним, так і за зустрічним позовом, а в разі наявності підстав для стягнення - зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми, що не перевищує 10% від ціни позову.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного учасниками справи та висновки суду за результатами розгляду заяв

5.1. Щодо розміру суми витрат позивача за первісним позовом на професійну правову допомогу, його обґрунтованості та доводів відповідача за первісним позовом про зменшення витрат на правову допомогу.

У постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №686/28627/18 зазначено таке: «Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Аналогічні положення викладені в частинах першій, другій статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року) (далі - Правила адвокатської етики). Відповідно до частини третьої статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. З огляду на викладене, Верховний Суд зауважує, що правовідносини щодо домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах яких розглядаються питання щодо зобов`язання про сплату та строки сплати.».

Також у даній постанові зазначається: «Також Верховний Суд враховує практику та рекомендації Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18) (офіційний сайт ЄСПЛ, за посиланням: https://www.echr.coe.int/Documents/PD_satisfaction_claims_eng.pdf). Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату.».

Враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду, суд відзначає, що відсутність платіжного документу на підтвердження понесених витрат не означає, що такі витрати не будуть понесені позивачем за первісним позовом у майбутньому та за вищевказаною позицією Європейського суду з прав людини, на якій наголошує також Верховний Суд, являються фактично понесеними, як такі, які сторона зобов`язана сплатити відповідно до договірного зобов`язання. Окрім цього, за змістом пункту 8 додаткової угоди від 01.02.2022 №1 до договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021 кошти за послуги сплачуються на підставі рахунку-фактури, копії яких долучені заявником до матеріалів справи, протягом 21 робочого дня з дати набрання рішенням суду законної сили. Також суд відзначає, що погоджений між сторонами договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021 розмір гонорару у 5500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката є взаємною домовленістю сторін та не є значно завищеним відносно середньої ринкової вартості послуг адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд відзначає, що позивачем за первісним позовом надано достатні докази про наяність витрат на професійну правничу допомогу саме у даній справі, оскільки пункт 1.2.6. договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021 передбачає представництво інтересів у судах під час господарського судочинства, пунктом 1 додаткової угоди від 01.02.2022 №1 до договору про надання юридичних послуг №3 від 17.05.2021 узгоджено гонорар адвоката за надані послуги у розмірі 5500,00 грн. за 1 годину роботи, а у пункті 1 актів здачі-прийняття наданих послуг правової допомоги від 06.08.2022 та від 02.12.2022 визначається надання правничої допомоги у спірних правовідносинах між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крістольга" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна".

У постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №922/3858/20, зокрема, зазначається: «Судом апеляційної інстанції досліджено акт здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 24.06.2021 та встановлено, що послуги загальним обсягом витраченого часу 5 години та загальною вартістю 2450,00 грн є непідтвердженими, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та не є співмірними зі складністю справи, оскільки: послуги у вигляді зустрічі із замовником з метою з`ясування обставин справи № 922/3858/20 не стосуються підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції, бо спілкування людини з адвокатом у контексті правової допомоги підпадає під сферу приватного життя; здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються бездіяльності державного виконавця в обсязі 1 години поглинаються підготовкою скарги, з урахуванням того, що для підготовки скарги знадобилося 4 години; надання адвокатських послуг щодо ознайомлення із змістом та сутністю ухвали Господарського суду Харківської області від 28.04.2021 у справі № 922/3858/20, здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються спору у справі № 922/3858/20 в обсязі 2 годин повністю поглинаються підготовкою апеляційної скарги, для підготовки якої знадобилося 3 години; не надано доказів на підтвердження фактичного виконання послуги на виготовлення необхідної кількості примірників заяви про часткове закриття провадження у справі № 922/3858/20 та направлення поштою з обсягом витраченого часу 1 година.».

За результатами аналізу цієї правової позиції Верховного Суду у контексті обставин даної справи суд дійшов таких висновків:

- зазначені в акті здачі-прийняття наданих послуг правової допомоги від 06.08.2022 послуги з аналізу спірних правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крістольга" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (0,5 годин вартістю 2750,00 грн.) є, фактично, підготовкою до складання позовної заяви та, відповідно, поглинаються пунктом 6 даного акту, яким визначаються послуги з підготовки та направлення позовної заяви про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (2 години вартістю 11000,00 грн.)

- зазначені в акті здачі-прийняття наданих послуг правової допомоги від 02.12.2022 послуги з аналізу зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" (1 година вартістю 5500,00 грн.) є, фактично, підготовкою до складання відзиву на зустрічну позовну заяву та, відповідно, поглинаються пунктом 2 даного акту, яким визначаються послуги з підготовки та направлення відзиву на зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" (1 година вартістю 5500,00 грн.).

Також суд окремо відзначає, що послуги з підготовки та направлення претензії від Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (1 година вартістю 5500,00 грн.), підготовки та подання заяви про видачу наказу про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (1 година вартістю 5500,00 грн.), аналізу наказу про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" та повідомлення про його винесення Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" (0,15 години вартістю 825,00 грн.), аналізу ухвали про скасування наказу про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" та повідомлення про його скасування Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" (0,15 години вартістю 825,00 грн.) не відносяться до правничої допомоги при розгляді справи 911/1346/22 Господарським судом Київської області, а тому й не підлягають відшкодуванню у даному судовому провадженні.

Таким чином, суд зазначає, що позивач за первісним позовом належним чином обґрунтував понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 16500,00 грн., що дорівнює 43,17% від загальної суми первісного та зустрічного позову.

У той же час, суд відзначає, що у постанові Верховного Суду від 21.02.2023 у справі № 36/57, зокрема, зазначається таке: « 38. У постанові Верховного Суду від 30.11.2020 у справі N922/2869/19 зазначено, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".

39. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для "конкретної справи" (пункт 4.16 постанови Верховного Суду від 30.11.2020 у справі N922/2869/19).».

Суд зазначає, що попри відмову в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" та стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу, до виникнення спору між сторонами призвели дії позивача за первісним позовом, а саме: порушення строків виконання зобов`язання за договором транспортного перевезення від 17.04.2015 № КІ-17-15 та заявки №130-110-40871 від 12.10.2021 й, відповідно, здійснення доставки вантажу із затримкою у 4 дні, що також встановлено судом при розгляді зустрічного позову, в якому відмовлено у зв`язку із порушенням присічного строку звернення з такими вимогами.

Враховуючи вищезазначену позицію Верховного Суду, доводи відповідача щодо зменшення розміру витрат позивача за первісним позовом на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та висновки суду про те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача за первісним позовом, з урахуванням положень частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків щодо непропорційності обґрунтованої заявником суми у розмірі 16500,00 грн. до предмета спору та ціни позову та про часткове задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25% від загальної суми первісного та зустрічного позову, а саме: 9555,24 грн.

6. Результати розгляду заяви

6.1. Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд повинен у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

6.2. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача за первісним позовом щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Керуючись статями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №2751 від 07.04.2023) задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (07442, Київська область, Броварський район, селище міського типу Велика Димерка, вулиця Броварська, будинок 150, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" (89600, Закарпатська область, місто Мукачеве, вулиця Чайковського, будинок 4, квартира 24, ; адреса для листування: 89600, Закарпатська область, місто Мукачеве, вулиця Сільвая, будинок 39) 9555,24 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень двадцять чотири копійки) витрат на правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістольга" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. №2751 від 07.04.2023) відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне додаткове рішення суду складено 26.06.2023.

Суддя С.О. Саванчук