ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Справа№ 910/15705/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 14.06.2023

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 (повний текст складено 07.03.2023)

у справі № 910/15705/21 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 1 088 585 971, 57 грн

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 516 877 012,80 грн пені, 502 467 474,87 грн 7% штрафу, 20 433 198,07 грн 3% річних, 48 808 285,83 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору №0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 26.06.2019 та Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, несвоєчасно виконав свої зобов`язання з оплати послуг з серпня по грудень 2020 року, а тому позивач на підставі п.п. 4.1, 4.3 договору та відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу 516 877 012,80 грн пені, 502 467 474,87 грн 7% штрафу, 20 433 198,07 грн 3% річних та 48 808 285,83 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022, позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» 20 433 198, 07 грн 3% річних, 48 808 285,83 грн витрат від інфляції, 81 700 703, 63 грн пені та 502 467 474,87 грн штрафу, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10.11.2022 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 в частині стягнення 81 700 703,63 грн пені та 502 467 474, 87 грн штрафу скасовано, а справу № 910/15705/21 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 у справі № 910/15705/21 залишено без змін.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд виходив з того, що ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не дали належної оцінки всім тим обставинам, які мають бути враховані при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), зокрема: причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; ступінь виконання зобов`язання боржником; незначності прострочення виконання; майновий стан обох сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наслідків порушення зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 позов в частині стягнення 81 700 703,63 грн пені та 502 467 474,87 грн штрафу задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» штраф у розмірі 251 233 737, 43 грн та пеню в розмірі 40 850 351, 81 грн. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 24.03.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі № 910/15705/21, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі № 910/15705/21 у відмовленій частині позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Державного підприємства «Гарантований покупець» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 81 700 703, 63 грн пені та 50 467 474, 87 грн штрафу задовольнити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що судом першої інстанції безпідставно зменшено заявлені до стягнення 81 700 703, 63 грн пені та 50 467 474, 87 грн штрафу.

Також апелянт зазначає, що спеціальні обов`язки із збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел покладено не лише на Державне підприємство «Гарантований покупець», а й на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Крім того, зазначає, що неналежне виконання Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» обов`язків з оплати послуги за серпень-грудень 2020 року призвело до ініціювання ряду судових проваджень проти Гарантованого покупця виробників за «зеленим» тарифом, а тому сума заявлених в цій справі позовних вимог є меншою, ніж збитки, які несе Гарантований покупець.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/15705/21. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

03.04.2023 (згідно дати звернення до канцелярії суду) від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі №910/15705/21 без змін.

Відповідач вмотивовує відзив тим, що рішення суду першої інстанції є справедливим та законним, адже, часткове задоволення заяви НЕК «Укренерго» про зменшення розміру штрафних санкцій (пені та штрафу) є суспільно корисним рішенням тому, що стягнення з Відповідача пені та штрафу у повному обсязі, замість спрямування цих коштів на відновлення пошкодженої інфраструктури, порушить не лише майновий стан НЕК «Укренерго», а й вплине на суспільні інтереси усіх громадян України.

05.04.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/15705/21.

Головуючий суддя Гончаров С.А. з 03.04.2023 по 07.04.2023 перебував у відрядженні, а з 10.04.2023 по 05.05.2023 - у відпустці.

Судді Шаптала Є.Ю. та Яковлєв М.Л. з 08.05.2023 по 09.05.2023 перебували у відпустці.

Ухвалою суду від 10.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі №910/15705/21 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.06.2023.

В судове засіданні 14.06.2023 з`явились представники обох сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.06.2019 між Державним підприємством «Гарантований покупець» (далі - постачальник послуг, позивач) та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - замовник, відповідач ) укладено Договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0414-09051/52/01 (далі - Договір), для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених договором.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2019 №321 Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" перетворено у Приватне акціонерне товариства (ПрАТ), 100% акцій якого належить державі та не підлягають відчуженню, затверджено Статут новоутвореного підприємства. Новоутворене Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго". У зв`язку з наведеним 29.08.2019 сторонами укладено Додаткову угоду №579/01 до Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов договору.

Вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг (п. 2.1 Договору).

Згідно з п.п. 4 п. 3.3 Договору замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої регулятором.

Сторони цього договору несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства. У разі порушення замовником зобов`язань щодо строків оплати наданих послуг, визначених у Порядку, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. Додатково сплачується штраф у розмірі 7% від зазначеної вартості послуг за прострочення понад 30 днів (п.п. 4.1, 4.3 Договору).

Цей Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 01.01.2030 (п. 7.1 Договору).

Сторонами підписані без будь-яких зауважень акти приймання-передачі наданих послуг та акти коригування, а саме:

- за серпень 2020 року: акт приймання-передачі від 31.08.2021 №8 на суму 3 901 434 182,87 грн (з ПДВ); акт коригування від 31.08.2020 на суму 4 267 017 121,97 грн (з ПДВ); акт коригування від 01.02.2021 на суму 4 267 566 945,70 грн (з ПДВ);

- за вересень 2020 року: акт приймання-передачі від 30.09.2020 №9 на суму 3 347 113 221,08 грн (з ПДВ); акт коригування від 30.09.2020 на суму 3 023 793 119,90 грн (з ПДВ); акт коригування від 30.09.2020 на суму 3 012 230 687,46 грн; акт коригування від 01.06.2021 на суму 3 012 642 703,87 грн (з ПДВ);

- за жовтень 2020 року: акт приймання-передачі від 31.10.2020 №10 на суму 2 888 962 496,64 грн (з ПДВ); акт коригування від 31.10.2020 на суму 2 544 988 925,39 грн (з ПДВ); акт коригування від 23.07.2021 на суму 2 545 048 755,89 грн (з ПДВ);

- за листопад 2020 року: акт приймання-передачі від 30.11.2020 №11 на суму 1 608 681 437,51 грн (з ПДВ); акт коригування від 30.11.2020 на суму 1 620 887 171,05 грн. (з ПДВ);

- за грудень 2020 року: акт приймання-передачі від 31.12.2020 №12 на суму 2 254 603 222,42 грн (з ПДВ).

Відповідачем було повністю оплачено надані позивачем послуги, проте з порушенням строків оплати, в зв`язку з чим, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 516 877 012,80 грн пені, 502 467 474,87 грн 7% штрафу, 20 433 198,07 грн 3% річних, 48 808 285,83 грн інфляційних втрат.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" зазначало про те, що є організацією, що створена для задоволення потреб споживачів в передачі електричної енергії, а тому сплата штрафних санкцій в повному обсязі, в даному випадку, зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а й інші інтереси, оскільки здатність відповідача здійснювати безперебійну передачу електричної енергії прямо залежить від фінансового стану НЕК "Укренерго", тобто в спроможності організації в подальшому належним чином здійснювати свою господарську діяльність щодо обслуговування належних йому об`єктів, які забезпечують стале функціонування ОЕС України, адже руйнація або пошкодження яких призведе до порушення електропостачання суб`єктів господарювання і побутових споживачів, можливих людських жертв і значних матеріальних збитків для держави в цілому.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" просило врахувати добросовісну поведінку відповідача, беручи до уваги, що основна заборгованість була погашена до подання позовної заяви (кінцеві проплати за останні періоди здійснювалися в січні-лютому 2021 року з найбільшою затримкою в 35 днів); суспільну необхідність господарської діяльності відповідача та її соціальну спрямованість.

Крім того, взявши до уваги, що позивач у цій справі є відповідачем у судових спорах, за якими він має сплатити заборгованість та штрафні санкції на користь ДП "НАЕК "Енергоатом", ПрАТ "Укргідроенерго" та виробників за "зеленим" тарифом, що виникли внаслідок порушення відповідачем свого обов`язку з оплати послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, суд апеляційної інстанції разом з тим не врахував, що суди неодноразово доходили висновку про те, що є обґрунтованим зменшення розміру заявлених до стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат на більш ніж 50%. Таке зменшення суди вважали оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігали настанню негативних наслідків для сторін, зокрема у справах за участю державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" як відповідача.

Як вже зазначалось, постановою Верховного Суду від 10.11.2022 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 в частині стягнення 81 700 703,63 грн. пені та 502 467 474, 87 грн штрафу скасовано, а справу № 910/15705/21 в цій частині передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 у справі № 910/15705/21 залишено без змін

Розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець», колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Крім цього, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. (постанова Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №910/8396/20).

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач є підприємством, фінансування якого здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг та є організацією відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також для забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. Відповідно до положень ст. 52 Закону №2019-VIII відповідач виконує функції адміністратора розрахунків та адміністратора комерційного обліку.

Згідно із положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», статусом та особливостями діяльності ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» в сфері функціонування ринку електричної енергії, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про доведення належним чином заявником наявності сукупності обставин, пов`язаних з перебігом спірних правовідносин, що вказують на існування виняткових обставин для зменшення штрафних санкцій, а саме:

- ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії;

- загальна вартість послуги, затверджена НКРЕКП, за 2020 рік склала понад 30 299 716 032,09 грн, що перевищує суму, передбачену структурою тарифу на послуги з передачі електричної енергії на весь 2020 рік, встановленою постановою НКРЕКП від 10.12.2019 №2668 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ «Укренерго» на 2020 рік», якою встановлено відповідний тариф та його структуру;

- позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність у позивача збитків саме у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання за договором, в той час як прострочення грошових зобов`язань ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» компенсується за рахунок стягнення 3% річних та інфляційних втрат;

- сплати відповідачем суми основного боргу у повному обсязі до звернення з позовом до суду та незначні строки порушення зобов`язання за Договором.

Так, стан виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем зумовлений певними об`єктивними обставинами. Ці обставини свідчать не про відсутність вини відповідача, водночас вказують на її ступінь як такий, що не пов`язаний з його умислом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що між сторонами склались специфічні відносини у сфері провадження діяльності з купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, які регулюються спеціальними нормами чинного законодавства - Законом України «Про ринок електричної енергії» та постанови НКРЕКП № 429 від 14.06.2018, а у спірних відносинах відповідач, як оператор системи передачі, виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, загальносуспільний інтерес зі збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інші спеціальні обов`язки.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови виконання спеціальних обов`язків оператора мають забезпечувати покриття економічно обґрунтованих витрат учасника ринку на виконання таких обов`язків.

В свою чергу, господарська діяльність відповідача, визначена ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії», не встановлює інших джерел доходів для розрахунків за електричну енергію за «зеленим» тарифом, ніж ті, що визначаються спеціальним законодавством та іншими регуляторними актами. Відповідно до процедури, визначеної вказаним Законом та Порядком купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, відповідач не є користувачем коштів, що сплачуються учасниками балансуючого ринку за надані ним послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, та у разі збільшення НКРЕКП щорічного тарифу, відповідач оплачує такі спеціальні послуги із власних доходів;

Судом апеляційної інстанції враховано, що відповідач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі (хоча і з простроченням строку), відповідні прострочення з боку відповідача тривалі незначні періоди, а поведінка відповідача свідчила про його намагання належним чином виконати свій обов`язок за договором;

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції, що заявлені до стягнення розміри пені та штрафу є надмірно великими, враховуючи відсутність основної заборгованості, незначні періоди прострочення та відсутність збитків, завданих іншим учасникам господарських відносин, зокрема позивачу.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного суду від 23.03.2023 №910/1193/22.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення поданого Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» клопотання про зменшення розміру неустойки, а тому судом першої інстанції правомірно зменшено розмір штрафу та пені до 50 %, а саме: штраф до 251 233 737,43 грн, пеню до 40 850 351,81 грн.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі №910/15705/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" -залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі № 910/15705/21 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємство "Гарантований покупець".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 27.06.2023

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала