ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. Справа№ 6/138-12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засіданні: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 20.06.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 31.10.2022 (повний текст складено 08.11.2022)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 6/138-12 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК "Трейдсервісгруп"

2.Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" та Фізичної особи - підприємця Грищенко Олександра Миколайовича

про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.10.2022 у справі № 6/138-12 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу за подання скарги у розмірі 2 250, 00 грн.

В решті вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 31.10.2022 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244, 344 ГПК України, в розмірі 5250, 00 грн, прийняти нове рішення, яким заяву позивача про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат задовольнити повністю, стягнути з Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7500, 00 грн згідно договору № 17-12-2020/14 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.12.2020.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за відсутності поданого заінтересованою стороною клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, судом на власний розсуд здійснено зменшення заявлених до відшкодування судових витрат, понесених скаржником на професійну правничу допомогу, та відповідно відшкодовано лише 2250,00 грн із фактично понесених та заявлених до стягнення 7500,00 грн.

Явка представників у судове засідання

Представники учасників справи та Чорнобаївського ВДВС в судове засідання 20.06.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа, витягом з електронної пошти.

За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 2 статті 342 Господарського кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін та ВДВС.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.02.2013 у справі № 6/138-12 позов задоволено частково, та зокрема, вирішено стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» () 170565,85 грн боргу та 35571,42 грн втрат від інфляції, та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» () та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» () 7324,44 грн 3% річних, а також 12000 грн витрат на адвокатські послуги та 4269,23 грн судового збору.

21.02.2013 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.02.2013 у справі видано два накази.

11.05.2022 до Господарського суду Київської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказів від 21.02.2013 у справі №6/138-12.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.08.2022 скаргу № 07-6/05 від 07.05.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задоволено повністю, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) за період із 27.10.2020 по 23.02.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та № 43496910, що виразилась у порушенні строкiв та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської областi вiд 21.02.2013 у справі №6/138-12 з врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Цією ж ухвалою суд зобов`язав державного виконавця або іншу посадову особу Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської областi вiд 21.02.2013 року у справі №6/138-12 з врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

15.09.2022 через канцелярію суду надійшла заява ТОВ « Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.10.2022 у справі № 6/138-12 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу за подання скарги у розмірі 2 250, 00 грн.

В решті вимог відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами частин 3-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, відповідно до статті 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно із частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати, заявлені до відшкодування, мають бути документально підтвердженими та доведеними. Відсутність документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у поданій скарзі на бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) вих. №07-6/05 від 07.05.2022 заявлено про необхідність розподілу судових витрат на правничу допомогу, розмір яких не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України, рекомендованих ставок аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону та вказано, що докази понесення таких витрат будуть надані до суду відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

15.09.2022 ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» подано заяву про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

У заяві про покладення витрат на правничу допомогу заявник вказує, що відповідно до договору № 17-12/2020/14 адвокат Грищенко О.М. надавав замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, СТОВ ім. Устименка, та Чорнобаївським ВДВС, котрі виникли у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 6/138-12.

На підтвердження понесення витрат на адвокатську допомогу, позивачем надано акт приймання виконаної правової допомоги від 09.09.2022, що сформований згідно договору про надання правової допомоги. З акту вбачається, що адвокат Грищенко О.М., який діє на підставі свідоцтва № 3888 від 29.10.2009 було надано наступні роботи:

- зустріч з замовником з метою з`ясування обставин справи № 6/138-12 в призмі існування та допущення Чорнобаївським ВДВС порушення прав та інтересів замовника, що зайняло 1 годину;

- процесуально правовий супровід, організація робіт щодо підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів, посилань скарги, здійснення аналізу та дослідження документів, що стосуються бездіяльності виконавця, здійснення пошуку ознайомлення та дослідження майнового стану боржника, ознайомлення з судовою практикою, технічне підготування скарги (ксерокопіювання, направлення скарги на адреси всіх учасників), що зайняло 5 годин.

Також до акту включена додаткова оплата ("гонорар успіху") на суму 2100,00 грн. Загальна вартість наданих послуг за договором про надання правової допомоги відповідно до акту становить 7500,00 грн, враховуючи, що погоджена вартість однієї години роботи адвоката становить 900,00 грн.

В акті міститься запис, що на підставі пункту 3.2 договору про надання адвокатських послуг замовник зобов`язується сплатити вартість послуг протягом 30 календарних днів.

Матеріалами справи № 6/138-12 підтверджується повноваження адвоката Грищенко О.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009).

Водночас, у відзиві на заяву про покладення витрат на правничу допомогу Чорнобаївський відділ ДВС йдеться про те, що виконавцем вчинено дії відповідно до чинного законодавства в межах чинного законодавства, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, накладено арешт на рахунки боржника, оголошено в розшук. Зважаючи на це, Чорнобаївський відділ ДВС просить врахувати наведені обставини та відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 вказаного Закону)

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» систематично та регулярно подає скарги на рішення, дії, бездіяльність органу державної виконавчої служби також і в межах справи № 6/138-12 починаючи з 2013 року.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

У постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 зазначено, що подібна практика стягнення ТОВ "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною.

Зокрема, як встановлено місцевим господарським судом згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ «Ніко-Тайс» у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн до 10 000,00 грн та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ «Ніко-Тайс» зверталось до суду.

В переважній більшості справ, у яких ТОВ «Ніко-Тайс» зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу.

Подані до суду скарги у справі №6/138-12 так само як і у випадку справи № 911/2739/17, є типовими, поданими з аналогічних підстав, не містять конкретного викладу позиції заявника, а лише є наповненням з посиланням на норми закону та практику суду без належного співвідношення з обставинами справи та аналізу унікальних подій правовідносин у кожному окремому випадку. Суд не виключає необхідності укладення певних шаблонів у роботі адвоката, проте, у випадку подання однотипних скарг та заяв витрати у розмірі 7500,00 грн є надмірними відносно проведеної адвокатом роботи, не співмірними з сумою стягнення у справі, а покладення на іншу сторону таких витрат стане несправедливим тягарем та буде суперечити принципу пропорційності. Витрати понесені скаржником розраховуються простим математичними підрахунком.

З огляду на викладене, додаткове покладення на орган виконавчої служби витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в сумі 7500,00 грн є надмірним.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу послуг та подані документи, врахувавши, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд першої інстанції вважає за можливе не присуджувати на користь заявника заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи подані позивачем докази, матеріали справи та норми діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що дана справа не є складною, а заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн є неспівмірними зі складністю справи (розгляд в межах даної справи скарги на дії державного виконавця), наданим обсягом послуг та витраченим часом на їх надання.

Так, здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності державного виконавця фактично входить в підготовку щодо подання до суду скарги на бездіяльність державного виконавця з врахуванням господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" та Чорнобаївським ВДВС; організація та підготовка щодо подання до господарського суду безпосередньо скарги на бездіяльність державного виконавця є лише технічною роботою, а не правовою допомогою; представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» адвокат Грищенко О.М. достатньо тривалий час представляє інтереси скаржника, а тому обізнаний з обставинами у справі та особливостями правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, підготування та написання скарги не представляли складності та затратності часу.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року в справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". Європейський суд з прав людини указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

У даному випадку позивачем не доведено, що витрати на правничу допомогу «гонорар успіху» в сумі 2100 грн були необхідними та неминучими.

Крім того суд вважає, що гонорар успіху є доцільним у тому випадку, коли складність справи викликає сумніви у сторони щодо задоволення її вимог і саме робота адвоката стосовно доведеності правомірності вимог сторони приводить до прийняття позитивного рішення.

З огляду на викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, відповідність цієї суми критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем у відповідності до вимог статті 74 ГПК України викладених ним обставин стосовно надання позивачу адвокатом послуг на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що заявлені ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрати на професійну правничу допомогу не відповідають вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору (критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України). Відтак, наявні підстави для часткового задоволення заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про ухвалення додаткового рішення з приводу судових витрат і стягнення з Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 250,00 грн.

При цьому судом враховано, що скаржником лише процитовано певні витяги з позицій Верховного Суду, зокрема стосовно такої складової правничої допомоги як прибуття до суду та очікування; неможливості втручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару; обов`язок доведення неспівмірності витрат та визначення гонорару успіху, проте не наведено жодного обґрунтування, яким чином врахування цих висновків стало б підставою для стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому до стягнення розмірі з урахуванням того, що розмір таких витрат повинен бути документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Чорнобаївський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, що є співмірними зі складністю справи (розгляд в межах даної справи скарги на дії державного виконавця), наданим адвокатом обсягом послуг та витраченим часом на їх надання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 31.10.2022 у справі № 6/138-12 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а, отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко - Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.10.2022 у справі № 6/138-12 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 31.10.2022 у справі № 6/138-12 залишити без змін.

Матеріали справи №6/138-12 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 21.06.2023.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка