РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2023Справа № 910/4999/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни

про стягнення 279 820,00 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 279 820,00 грн., з яких: 164 670,00 грн. - пеня та 115 150,00 грн. - штраф, нарахованих внаслідок порушення відповідачем строків поставки товару за укладеним між сторонами договором від 09.09.2022 року № 481/ВЗЗ-2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.04.2023 року відкрито провадження у справі № 910/4999/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) представників сторін.

26.04.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни від 12.04.2023 року № 1-суд на позовну заяву, в якому остання заперечила проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що заявки на поставку товару, в яких були зазначені дата та місце поставки відповідних партій товару, від імені відповідача були отримані Федоровим Анатолієм Миколайовичем, якого Фізична особа-підприємець Семерик Наталія Петрівна не уповноважувала на отримання цих заявок. Оскільки строк поставки товару за наведеними заявками, зважаючи на їх отримання неуповноваженою особою, порушений відповідачем не був, Фізична особа-підприємець Семерик Наталія Петрівна просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.04.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 24.04.2023 року № 78/6-1482 на відзив на позовну заяву, в якій Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначала, що строки поставки погодженого сторонами товару встановлені у Договорі, з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів. Крім того, позивач вказав, що заявки на поставку товару за договором вручались під особистий підпис уповноваженому представнику відповідача ОСОБА_1

18.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 18.05.2023 року № 2-суд, в яких Фізична особа-підприємець Семерик Наталія Петрівна навела додаткові заперечення проти обґрунтованості позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

13.06.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення відповідача від 12.06.2023 року № 2-суд, до яких відповідач долучив, зокрема, копію наказу Фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни від 05.09.2022 року № 3 "Про скасування довіреностей, які видані Федорову Анатолію Миколайовичу", яким доручення, видане у місті Києві 01.09.2022 року про уповноваження ОСОБА_1 , вирішено вважати скасованим, оскільки даний договір розірваний в односторонньому порядку за неналежне його виконання.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 наведеної статті Кодексу).

Оскільки долучені до письмових пояснень від 12.06.2023 року № 2-суд докази подані Фізичною особою-підприємцем Семерик Наталією Петрівною поза межами встановленого законом строку, і остання жодним чином не обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, суд не приймає вищенаведені докази до розгляду.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.09.2022 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Семерик Наталією Петрівною (постачальник) відповідно до Указу Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 169 "Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" (зі змінами) укладено договір № 481/В33-2022 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Вказаний правочин підписаний уповноваженим представником позивача та Фізичною особою-підприємцем Семерик Наталією Петрівною, а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015-15330000-0 - Оброблені фрукти та овочі.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що особи, які беруть участь в обігу товару та транспортні засоби, на яких здійснюється його перевезення, повинні мати необхідні документи відповідно до вимог, встановлених законодавством.

Згідно з пунктом 4.1 цього правочину його ціна складає 4 995 000,00 грн. без ПДВ.

У пункті 6.1 Договору його сторони погодили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника), або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділу 14 Договору.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Постачальник (представник постачальника) завчасно прибуває до замовника для отримання письмової заявки.

У випадку корегування інформації, яка зазначена у заявці, замовник має право здійснити таке корегування засобами зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. У разі відсутності письмового підтвердження, таке корегування вважається не дійсним.

За умовами пункту 6.2 Договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, 8-А та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою замовника.

Поставка товару здійснюється постачальником власними силами та засобами (пункт 6.3 Договору).

Відповідно до пункту 6.7 наведеної угоди право власності на товар переходить від постачальника до замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару замовником (товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.

Пунктом 7.3.1 Договору на постачальника покладено обов`язок забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 8.3 Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього Договору в повному обсязі.

Відповідно до пункту 11.1 Договору останній набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 18.04.20252 № 259/2022 "Про продовження дії воєнного стану в Україні", від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження дії воєнного стану в Україні" та від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження дії воєнного стану в Україні", а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін на період , визначений Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження дії воєнного стану в Україні", але не довше ніж до 31.12.2022 року.

У Додатку № 1 до Договору (специфікації) замовник та постачальник погодили найменування товару (асортимент), одиниці виміру, кількість товару, а також ціну за одиницю товару та його загальну вартість (4 995 000,00 грн.).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України посилалася на те, що 07.10.2022 року позивачем під особистий підпис було надано представнику відповідача ОСОБА_1 заявки від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8/2-1706, в яких визначені відповідні строки та місця постачання товару.

Проте, товар за заявкою від 30.09.2022 № 78/8/2-1696 був поставлений відповідачем з порушенням строків поставки, визначених у цій заявці. При цьому, як зазначав позивач, 1 000 кг. товару за заявкою від 30.09.2022 № 78/8/82-1696, які Фізична особа-підприємець Семерик Наталія Петрівна зобов`язалась поставити у строк до 11.10.2022 року за адресою: місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 146, взагалі поставлені не були, у зв`язку із чим Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до відповідача з повідомленням від 02.12.2022 року № 78/8/2-2329 про розірвання Договору з 12.12.2022 року в односторонньому порядку.

Крім того, позивач вказував на порушення Фізичною особою-підприємцем Семерик Наталією Петрівною строків поставки товару за заявкою від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, а саме: 500 кг. товару, що мали бути поставлені у строк до 10.10.2022 року, були поставлені 22.11.2022 року (видаткова накладна від 22.11.2022 № 250). При цьому, відповідачем взагалі не було виконано зобов`язання з поставки решти 1 500 кг товару за заявкою від 30.09.2022 № 78/8/2-1697 у визначені нею строки.

Також, як вказував позивач, відповідач допустив порушення строків поставки товару за заявкою від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, на підтвердження чого надав суду копії відповідних видаткових накладних від 28.10.2022 № 224, від 01.11.2022 № 223, від 01.11.2022 № 235, від 01.11.2022 № 236, від 01.11.2022 № 238, від 04.11.2022 № 237 та від 08.11.2022 № 244.

Товар, умови поставки якого були визначені заявкою від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, також був поставлений відповідачем за накладними від 08.11.2022 № 244, від 03.11.2022 № 240, від 01.11.2022 № 239, від 16.11.2022 № 241, від 04.11.2022 № 242, від 07.11.2022 № 245 та від 08.11.2022 № 243 з порушенням визначених вищевказаною заявкою строків поставки.

Крім того, позивач вказував про порушення Фізичною особою-підприємцем Семерик Наталією Петрівною строків поставки товару за заявками від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8-1706, на підтвердження чого Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України надала суду копії відповідних видаткових накладних: від 22.11.2022 № 250, від 03.11.2022 № 240, від 01.11.2022 № 239, від 16.11.2022 № 241, від 04.11.2022 № 242, від 07.11.2022 № 245, від 08.11.2022 № 243, від 08.11.2022 № 244, від 28.10.2022 № 224, від 01.11.2022 № 223, від 01.11.2022 № 235, від 04.11.2022 № 237, від 01.11.2022 № 238, від 01.11.2022 № 236, від 08.11.2022 № 244, від 03.11.2022 № 240, від 01.11.2022 № 239, від 16.11.2022 № 241, від 04.11.2022 № 242, від 07.10.2022 № 245, від 08.11.2022 № 243. При цьому, товар за заявкою від 30.09.2022 № 78/8/2-1704 у кількості 7 000 кг. відповідачем взагалі не був поставлений.

Листом від 19.12.2022 року № 78/8/2-2451 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату пені у розмірі 154 170,00 грн. та штрафу в сумі 115 115,00 грн., нарахованих внаслідок несвоєчасної поставки постачальником погодженого між сторонами товару. Проте, така претензія була залишена Фізичною особою-підприємцем Семерик Наталією Петрівною без задоволення, нараховані позивачем штрафні санкції у добровільному порядку відповідачем не сплачені.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача пені та штрафу за несвоєчасну поставку товару в загальному розмірі 279 820,00 грн.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами Договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Посилаючись на порушення відповідачем узгоджених строків поставки за заявками від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8/2-1706, а також беручи до уваги вищевказані положення законодавства та пункту 8.3 Договору, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 164 670,00 грн. пені та 115 150,00 грн. штрафу.

У той же час, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Фізична особа-підприємець Семерик Наталія Петрівна зазначала, що будь-яким уповноваженим нею на це представником означені заявки не отримувались, а відтак строки поставки товару, вказані у таких заявках, відповідачем порушено не було.

Як зазначалось судом вище, у пункті 6.1 Договору його сторони погодили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника), або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділу 14 Договору.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Обґрунтовуючи факт прострочення відповідачем поставки товару (строк поставки якого за умовами Договору вказується у заявках), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України посилалася на те, що 07.10.2022 року позивачем під особистий підпис було надано представнику відповідача ОСОБА_1 заявки від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8/2-1706.

З долучених до матеріалів справи копій заявок від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8/2-1706 вбачається, що останні були отримані під підпис ОСОБА_1 07.10.2022 року.

На підтвердження наявності у цієї особи повноважень на отримання від імені відповідача заявок на поставку товару, Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України до матеріалів справи долучено доручення відповідача (довіритель) від 01.09.2022 року, згідно з яким цієї довіреністю Фізична особа-підприємець Семерик Наталія Петрівна уповноважила Федорова Анатолія Миколайовича представляти інтереси довірителя з правом здійснювати від імені довірителя наступні дії:

- представляти права та особисті інтереси останньої в усіх відповідних органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях, в будь-яких банківських установах України;

- складати, подавати, підписувати та отримувати від імені відповідача заяви, договори, накладні, довідки, листи, повідомлення, документи, окрім заявок щодо поставки товару, пов`язаних з діяльністю ФОП Семерик Н.П.;

- підписувати та складати будь-які накладні, пов`язані зі здачею-прийманням партії товару за кількістю та якістю, у тому числі підписувати від імені відповідача акт розбіжностей, а також право на одержання від ФОП Семерик Н.П. претензій щодо якості і кількості товару.

Частиною 3 статті 244 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Суд зауважує, що суттю представництва є вчинення представником правочинів від імені та в інтересах особи, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень.

Відповідно до статті 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно зі статтею 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Зі змісту доручення від 01.09.2022 року (виданого до моменту укладення між сторонами Договору) вбачається, що Фізична особа-підприємець Семерик Наталя Петрівна надала ОСОБА_1 повноваження, зокрема, складати, подавати, підписувати та отримувати від імені відповідача заяви, договори, накладні, довідки, листи, повідомлення, документи, окрім заявок щодо поставки товару, пов`язаних з діяльністю ФОП Семерик Н.П.

Тобто, ОСОБА_1 був обмежений тільки тими правами, якими наділив його довіритель. Разом із тим, у даному випадку довіритель (Фізична особа-підприємець Семерик Наталя Петрівна) позбавила представника ( ОСОБА_1 ) права на отримання заявок щодо поставки товару, пов`язаних з діяльністю відповідача, про що прямо зазначено у дорученні від 01.09.2022 року, на підставі якого позивач надавав ОСОБА_1 спірні заявки.

Більше того, у заявах по суті справи відповідач зазначав, що не уповноважував ОСОБА_1 отримувати заявки щодо поставки товару, пов`язані з діяльністю ФОП Семерик Н.П. Докази, які свідчать про отримання заявок від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8/2-1706 безпосередньо відповідачем або належним чином уповноваженою ним особою, у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведених підстав, у суду відсутні підстави вважати, що заявки до Договору від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705 та від 30.09.2022 № 78/8/2-1706 були вручені уповноваженому представнику відповідача у встановленому пунктом 6.1 Договору порядку.

При цьому, за змістом пункту 6.1 Договору в разі неприбуття постачальника або його представника до замовника для отримання заявок на постання товару, такі заявки надсилаються замовником на адресу постачальника, зазначену у розділі 14 Договору, рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного.

Проте, доказів надіслання заявок Фізичній особі-підприємцю Семерик Наталії Петрівні рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного відповідачем також до матеріалів справи не долучено.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження отримання заявок (в яких зазначено, зокрема, строк поставки товару) відповідачем або його уповноваженою особою, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту прострочення відповідача у поставці спірного товару, а відтак і відсутність підстав для застосування до Фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни заходів відповідальності у вигляді стягнення заявлених Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України штрафних санкцій.

Посилання позивача на ритмічність та безперебійність постачання товарів за Договором також не підтверджує факту прострочення відповідачем строків поставки цього товару, оскільки дата та конкретні строки такої поставки відповідно до пункту 6.1 Договору зазначаються саме у письмових заявках замовника, які вручаються під особистий підпис постачальнику або його представнику.

Суд також зауважує, що факт поставки відповідачем товару за накладними № 250 від 22.11.2022, № 251 від 24.11.2022, № 246 від 09.11.2022, № 247 від 10.11.2022, № 249 від 10.11.2022, № 248 від 10.11.2022, № 244 від 08.11.2022, № 224 від 28.10.22, № 223 від 01.11.2022, № 235 від 01.11.2022, № 237 від 04.11.2022, № 238 від 01.11.2022, № 236 від 01.11.2022, № 240 від 03.11.2022, № 239 від 01.11.2022, № 241 від 16.11.2022, № 242 від 04.11.2022, № 245 від 07.11.2022, № 243 від 08.11.2022 також не підтверджує вручення відповідачу чи його уповноваженому представнику відповідних заявок, оскільки наведені товаророзпорядчі документи не містять посилань на відповідні заявки.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту вручення Фізичній особі-підприємцю Семерик Наталії Петрівні чи її уповноваженому представнику заявок від 30.09.2022 № 78/8/2-1696, від 30.09.2022 № 78/8/2-1697, від 30.09.2022 № 78/8/2-1699, від 30.09.2022 № 78/8/2-1702, від 30.09.2022 № 78/8/2-1703, від 30.09.2022 № 78/8/2-1704, від 30.09.2022 № 78/8/2-1705, від 30.09.2022 № 78/8/2-1706, в яких встановлено строк поставки товару, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки товару за Договором.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 року (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 року (пункт 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України у встановленому законом порядку не довела належними доказами наявності тих обставин, на які остання посилалася, як на підставу своїх вимог до відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до Фізичної особи-підприємця Семерик Наталії Петрівни заходів відповідальності у вигляді стягнення пені та штрафу в порядку частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України та пунктів 8.1, 8.3 Договору, у зв`язку із чим, у задоволенні даного позову слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору компенсації не підлягають та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 26.06.2023 року.

Суддя В.С. Ломака