ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Справа№ 927/621/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2023

у справі №927/621/23 (суддя - Шморгун В.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до: 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини»;

2. ОСОБА_1

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 2018352,53 грн, з яких: 377848,68 грн - заборгованість за кредитом, 124072,96 грн - заборгованість за процентами, 1511394,74 грн - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за кредитним договором №41519965-КД-1 від 20.05.2022 та договором поруки №41519965-ДП-1/1 від 02.09.2021 в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати кредиту та заборгованість по процентах. Крім того, зобов`язання відповідача-1 було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України на підставі договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022. Внаслідок порушення виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором гарант здійснив виплату банку за гарантією у розмірі 1511394,74 грн, яку останній зобов`язався стягнути з позичальника в порядку регресу з метою погашення заборгованості перед бюджетом.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.05.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишено без руху та встановлено позивачу триденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

11.05.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Поряд з цим, оскаржуваною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2023 у справі №927/621/23 позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги подану позивачем (на офіційну електронну адресу суду) заяву про усунення недоліків позовної заяви дійшовши необґрунтованого висновку про невиконання банком вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, чим допустив надмірний формалізм.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 апеляційну скаргу у справі №927/621/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2023 у справі №927/621/23, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено іншим учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків відповідачами не було надано відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення позовної заяви у справі (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 2018352,53 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.05.2023 у справі №927/621/23 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу триденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Залишаючи без руху позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» місцевий господарський суд зазначив про наступні недоліки:

- зазначена в прохальній частині позовної заяви ціна позову визначена в розмірі 2018352,53 грн, у той же час у позовній заяві зазначено, що ціна позову становить 2013316,38 грн;

- здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором позивачем визначається розмір базової процентної ставки за користування кредитом з урахуванням показників Індексу UIRD (український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці), проте до позовної заяви показники Індексу UIRD не надано.

Відтак, місцевий господарський суд, з метою усунення недоліків позовної заяви, зобов`язав позивача надати заяву про усунення недоліків, яка повинна містити:

- зазначення ціни позову, виходячи із суми заявлених позовних вимог, або уточнення розміру позовних вимог, який позивач просить стягнути з відповідачів;

- зазначення показників Індексів UIRD та доказів на їх підтвердження.

11.05.2023 представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвокат Будьонний Віталій Сергійович на електронну пошту суду направив заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додав уточнену позовну заяву, показники Індексу UIRD, які оприлюднюються на офіційному веб-сайті Національного Банку України та докази направлення вказаних документів відповідачам. Вищевказані документи були підписані кваліфікованим електронним підписом представника позивача.

Водночас місцевий господарський суд ухвалою від 17.05.2023 повернув позивачеві відповідну позовну заяву на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України, зазначивши при цьому, що заява про усунення недоліків позовної заяви була направлена до суду в електронній формі не за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, а електронною поштою, що на переконання суду вказує на те, що позивач не усунув недоліків позовної заяви у встановлений судом строк та в порядку, визначеному приписами ГПК України.

Північний апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про повернення позовної зави Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та допустився неправильного застосування норм процесуального права, у зв`язку з чим постановив судове рішення, яке не відповідає законодавству та повинно бути скасовано, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 162 ГПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, частиною 2 якої передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 6 ГПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 8 статті 42 ГПК України установлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Використання електронного цифрового підпису врегульовано Законом України "Про електронні довірчі послуги", який набрав чинності 07.11.2018.

Згідно із частиною 2 статті 17 Закону України "Про електронні довірчі послуги", електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає, зокрема, надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Із матеріалів справи вбачається, що заява про усунення недоліків позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», до якої додано уточнену позовну заяву з виправленими недоліками, підписана електронним цифровим підписом адвоката Будьонного В.С. та направлена на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області, що підтверджується довідками суду від 11.05.2023.

Водночас, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №711/6290/19 (провадження №14-19зц20) зроблено правовий висновок про те, що якщо апеляційна скарга надійшла на офіційну електронну поштову скриньку суду, підписана кваліфікованим електронним підписом, про що в матеріалах справи міститься довідка суду, то вона вважається підписаною відповідно до вимог статті 43 ЦПК України. Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №226/1863/2018, від 06.01.2021 у справі №922/4293/19.

За таких обставин слід констатувати, що місцевий господарський суд повертаючи позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» допустився неправильного застосування положень статті 174 ГПК України.

До того ж, суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Чернігівської області безпідставно залишив без руху позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», з підстав неподання певних доказів та невідповідності ціни позову сумам, що заявлені до стягнення, оскільки позовна заява відповідала вимогам ст. 162 ГПК України. Зокрема, у тексті позовної заяви та в додатку до неї зазначено розрахунок сум, що стягуються, а відтак суд повинен був встановити ціну позову виходячи з розрахунку суми заборгованості. Не є підставою для залишення позовної заяви без руху і ненадання позивачем показників Індексу UIRD, так як питання оцінки обґрунтованості позову та оцінки доказів вирішується судом під час розгляду справи.

Відтак, відповідні дії суду щодо залишення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» без руху є проявом надмірного формалізму та порушують право особи на доступ до суду, яка звернулася за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Bellet v. France» зазначено, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведеного, повернення місцевим господарським судом позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України, з огляду на подання заяви про усунення недоліків позовної заяви на електронну пошту суду, а не за допомогою ЄСІТС або у паперовому вигляді, у розумінні сталої практики Європейського суду, можливо розцінювати як створенням перешкод, що обмежує заявника у реалізації права на справедливий суд, яке передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права внаслідок повернення позовної заяви без врахування належним чином поданої заяви про усунення недоліків позовної заяви, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2023 у справі №927/621/23. Висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України є передчасним та зробленим з порушенням норм процесуального права, що призвело до помилкового повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З наведених мотивів колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2023 підлягає скасуванню з передачею справи до Господарського суду Чернігівської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами за ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2023 у справі №927/621/23 скасувати.

3. Справу №927/621/23 направити для розгляду до Господарського суду Чернігівської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко