УХВАЛА

м. Київ

26.06.2023Справа № 910/16028/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Кепітал Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999"

про стягнення 9 132 257 грн 37 коп.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

01.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Кепітал Груп" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" про стягнення 9 132 257 грн 37 коп. заборгованості за договором про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів № 20-08-01/14 від 20.08.2014, в тому числі 6 794 947 грн 93 коп. основної заборгованості, яка складається з основної заборгованості у розмірі 6 139 000 грн 00 коп. та процентам у розмірі 655 947 грн 93 коп., а також 883 797 грн 90 коп. інфляційних втрат, 1 023 475 грн 11 коп. пені та 430 036 грн 43 коп. 3% річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Заставно-кредитний дім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів № 20-08-01/14 від 20.08.2014 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 6 794 947 грн 93 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 883 797 грн 90 коп. інфляційних втрат, 1 023 475 грн 11 коп. пені та 430 036 грн 43 коп. 3% річних. При цьому, 01.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Заставно-кредитний дім" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Кепітал Груп" укладено договір відступлення права вимоги № 2, предметом якого є відступлення грошової вимоги до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" згідно договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів № 20-08-01/14 від 20.08.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2021 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Кепітал Груп" заборгованість по тілу кредиту у розмірі 6 139 000 грн 00 коп., заборгованість по процентам у розмірі 655 947 грн 93 коп., пеню у розмірі 1 017 145 грн 57 коп., 3 % річних у розмірі 429 477 грн 94 коп., інфляційних втрат у розмірі 883 797 грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 136 880 грн 54 коп.

05.01.2022 Господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання рішення суду від 09.12.2021.

02.06.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в якій заявник просить звернути стягнення на кошти у розмірі 6 115 000 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сінергія 1991", яке має заборгованість перед боржником за наказом у справі № 910/16028/21 від 05.01.2022.

Відповідно статті 333 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (частина 1). Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження (частина 3). Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи (частина 4).

Суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 3 Конституції України життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, забезпечення яких є головним обов`язком держави.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

02.03.2022 Радою суддів України оприлюднено рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з пунктом 5 яких судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

У зв`язку з викладеним, заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником постановлено розглядати в порядку письмового провадження без виклику учасників процесу.

В обґрунтування вказаної заяви, приватний виконавець зазначає, що 06.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження ВП № 68074485 з примусового виконання рішення суду № 910/16028/21. За заявою стягувача від 02.11.2022 виконавче провадження передане на виконання від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича.

В ході примусового виконання у виконавчому провадженні ВП № 68074485 здійснено виконавчі дії в результаті яких непогашена заборгованість боржника перед стягувачем становить 7 605 771 грн 02 коп.

Згідно поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" від 05.01.2023 вих. № 20230105/1 декларації про доходи та майно боржника останній має дебіторську заборгованість - кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сінергія 1999" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія 1991", як особи, яка має заборгованість перед боржником у розмірі 6 115 000 грн 00 коп. Крім того, згідно висновку спеціаліста Юхимчук Людмили Володимирівни від 09.05.2023 вих. № 5/04-2023, призначеного постановою про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 05.05.2023, сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія 1991" () перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Сінергія 1999" () становить 6 115 000 грн.

З огляду на викладене, приватний виконавець вважає, що наявні підстави для звернення стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія 1991", які належать боржнику та повинні бути використанні в рахунок погашення заборгованості боржника на користь стягувача у виконавчому провадженні ВП № 68074485.

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України "При виконавче провадження" та статті 336 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому, за своєю правовою природою положення вказаних статей не є імперативними, судова дискреція, в даному випадку, передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстав відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням всіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу.

Під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 Господарського процесуального кодексу України предметом дослідження суду, має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. Тобто, основною умовою такого стягнення є те, що така заборгованість існує.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 Господарського процесуального кодексу України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 18.06.2021 по справі 910/20504/16.

Наразі, суд звертає увагу приватного виконавця на те, що за приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Одночасно, у статті 76 Господарського процесуального кодексу України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1991" заборгованості перед боржниками приватним виконавцем надано суду висновок спеціаліста ОСОБА_1 від 09.05.2023 вих. № 5/04-2023, на постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 68074485 від 05.05.2023, з якого вбачається, що сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1991" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999"в сумі 6 115 000 грн 00 коп. встановлена на підставі дослідження бухгалтерських первинних документів та зведених документів, фінансової звітності та розкриттів до неї, що вилучені на підставі Постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України Гончара Миколи Костянтиновича про залучення експерта/спеціаліста у кримінальному провадженні № 0000943 від 27.07.2021.

За результатами аналізу первинних документів, господарських операцій та системи бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" в період дослідження, було встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1991" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" були господарські відносини з таких правочинів, як поставка послуг, оренда обладнання, продажу товарів, фінансової допомоги та інші.

Згідно з статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

В контексті наведеного суд звертає увагу приватного виконавця на те, що за своєю правовою природою заборгованістю є сума фінансових зобов`язань, грошових боргів, що підлягає погашенню, поверненню в певний строк, який настав.

Зокрема, за змістом статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи юридичних фактів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (статті 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Проте, матеріали справи не містять договорів та первинних документів в підтвердження наявності господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1991" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999", а також зазначеної заборгованості.

Тобто, приватним виконавцем фактично не доведено суду обставин наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1991" заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999", яке є боржником у виконавчому провадженні № 68074485 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/16028/21, на яку могло б бути звернуто стягнення у порядку частини 1 статті 336 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Керуючись ст.ст.234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, відмовити повністю.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька