ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Справа № 910/8102/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Руденко М.А.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому проваджені без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 (повне рішення складено 26.12.2022) (суддя Удалова О.Г.)

у справі № 910/8102/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 58 000,05 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (далі - Підприємство "Амік Україна", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Укрзалізниця, відповідач) про стягнення 58 000,05 грн неустойки за порушення строку доставки вантажу.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на несвоєчасну доставку відповідачем вантажу за договором міжнародного перевезення вантажу, оформленим накладною № 23282926 від 09.12.2021, що є підставою для нарахування вказаної неустойки відповідно до положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 позов Підприємства "Амік Україна" задоволено частково. Стягнуто з Укрзалізниці на користь Підприємства "Амік Україна" неустойку за перевищення строку доставки вантажу в сумі 29 002,53 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

4. Господарський суд першої інстанції виснував, що матеріалами справи підтверджується факт затримки доставки вантажу залізницею, а відповідачем вказані обставини не спростовані, доказів оплати претензії суду не надано. Отже, позовні вимоги Підприємства "Амік Україна" до Укрзалізниці про стягнення неустойки за перевищення строку доставки вантажу в сумі 58 000,05 грн є обґрунтованими.

5. Водночас, беручи до уваги те, що відповідачем доставлено вантажі до пункту призначення, тоді як позивачем не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення строків доставки вантажів, враховуючи, що відповідач в умовах воєнного стану має для країни вкрай важливе стратегічне значення, постійно зазнає людських та інфраструктурних втрат внаслідок бойових дій на території України, усунення яких потребує значних ресурсів, власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою підтримки обороноздатності держави, господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, вважав справедливою, доцільною, обґрунтованою та такою, що цілком відповідає принципу верховенства права, необхідність зменшення розміру нарахованого у даній справі штрафу на 50 % до суми 29 002,53 грн (58 000,05/100*50).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

6. Не погоджуючись із вказаним рішенням, Підприємство "Амік Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 в частині зменшення розміру неустойки до 50 % та відмови у задоволенні частини позовних вимог та постановити нове рішення, яким задовольнити поданий позов у повному обсязі та стягнути з Укрзалізниці на користь Підприємства "Амік Україна" 58 000,05 грн неустойки за порушення строку доставки вантажу.

7. Позивач вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

8. Наголошує, що порушення відповідачем строку доставки вантажу відбулося до введення воєнного стану в Україні, тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між допущеним відповідачем порушенням та воєнними діями в державі.

9. За доводами скаржника, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), які б доводили існування обставин, що дають підстави для зменшення неустойки. Факт ведення бойових дій в Україні сам по собі не може бути беззаперечним доказом існування таких обставин, оскільки введення воєнного стану на території України має загальнодержавний характер та впливає на результати господарської діяльності не тільки відповідача, а й позивача, а скрутний фінансовий стан відповідача не є виключною підставою для зменшення розміру штрафних санкцій; доказів об`єктивної неможливості своєчасного здійснення розрахунків відповідачем не надано.

10. Крім того, як вважає позивач, задоволення позовних вимог у повному обсязі не вплине на фінансове становище відповідача та його спроможність здійснювати перевезення як стратегічного підприємства, оскільки відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" тимчасово, на період до припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні, зупинено вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти), боржником за якими є Укрзалізниця.

Натомість зменшення розміру неустойки вполовину фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, в свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Неустойка, яка має бути стягнута за прострочення доставки вантажу, становить лише 30 % від провізної плати, отриманої відповідачем від позивача за перевезення вантажу, а тому вона не може вважатися невиправдано обтяжливою або непосильною для відповідача. При цьому розмір неустойки встановлено міжнародним договором, а саме Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (далі - УМВС), який не містить норм щодо права суду зменшувати розмір стягуваної неустойки. Крім того, укладаючи договір перевезення, відповідач усвідомлював можливість настання негативних наслідків у випадку порушення ним зобов`язання.

11. Також позивач просить апеляційний господарський суд врахувати, що правопорушення аналогічного характеру (несвоєчасна доставка вантажу) з боку відповідача мають систематичний характер (про що свідчать численні судові спори у подібних правовідносинах між тими ж сторонами) та виснує про відсутність виняткових обставин у цій справі, які давали б суду підстави для зменшення визначеного законом розміру неустойки, та, відповідно, - помилковість рішення місцевого господарського суду щодо часткової відмови у задоволені позовних вимог.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. 11.01.2023 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали даної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 01.02.2023.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства "Амік Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

15. У зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 № 09.1-08/2207/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8102/22.

16. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 для розгляду справи № 910/8102/22 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Руденко М.А., Ходаківська І.П.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Руденко М.А., Ходаківської І.П., прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Підприємства "Амік Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

18. Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, зазначена апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

19. У письмових поясненнях, надісланих до суду апеляційної інстанції, Укрзалізниця просить відмовити Підприємству "Амік Україна" у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 залишити без змін.

20. З-поміж іншого зазначає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Укрзалізниця як стратегічне підприємство залізничного транспорту після початку збройної агресії виконує безкоштовні евакуаційні рейси, перевезення військових та військових вантажів по всій Україні. У той же час систематично здійснюються ракетні обстріли залізничної інфраструктури, відновлення якої відповідач здійснює власними коштами та засобами при тому, що комерційні залізничні перевезення (а отже, і отримання доходів відповідачем) після початку війни значно скоротилися. Вказані факти є загальновідомими обставинами, які відомі обом сторонам цього спору та не потребують доказування. Такі обставини, на переконання відповідача, обґрунтовують справедливість зменшення судом розміру заявленої позивачем неустойки відповідно до приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

21. Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до накладної УМВС № 23282926 від 09.12.2021 білоруська та українська залізниці здійснювали перевезення вантажу (дизельного палива) зі станції Барбаров БЧ (білоруська залізниця) у вагонах, які вказані у відомості вагонів, до станції призначення Кременець (Українська залізниця), одержувачем вантажу є Підприємство "Амік Україна".

22. Накладна УМВС складається з двох частин: паперова накладна засвідчує факт перевезення вантажу на території білорусі - 272 км, час перебування вантажу на території 1 доба, а електронна - на території України - 234 км, час перебування вантажу на території 11 діб (з урахуванням часу митного оформлення).

23. Відповідно до графи 30 "Відмітки перевізника" накладної вантаж був затриманий на 2 доби на ст. Сарни, тобто строк доставки вантажу подовжено на 2 доби.

24. Вантаж доставлено на станцію призначення Кременець Львівської залізниці 21.12.2021, про що зазначено у графі 27 "Дата прибуття" накладної. Також 21.12.2021 о 02.30 позивач був повідомлений про прибуття вантажу (графа 35 "Повідомлення про прибуття вантажу" накладної).

25. Отже, фактичний строк доставки вантажу становить 12 діб, а загальна відстань 506 км. Відповідно до § 2 ст. 24 УМВС строк доставки вантажу розраховується: одна доба на кожні розпочаті 200 км. Тобто, строк доставки вантажу у спірних правовідносинах не повинен був перевищувати 3 доби. Беручи до уваги § 3 ст. 24 УМВС, який подовжує строк доставки вантажу (зокрема, у спірних правовідносинах строк продовжувався на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу, та на 2 доби згідно з актами загальної форми), загальний строк доставки вантажу за накладною № 23282926 від 09.12.2021 не повинен був перевищувати 6 діб.

26. Таким чином, відповідач прострочив доставку вантажу на 6 діб, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу неустойку у розмірі 30 % провізної плати, сплаченої за перевезення вантажу по території України (193 333,50 грн * 30 % = 58 000,05 грн).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

27. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються кодексами, законами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

28. У ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, зазначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

29. При цьому згідно зі ст. 4 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

30. За приписами ст. 10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, є частиною національного цивільного законодавства України.

31. Правовідносини в Україні щодо перевезення вантажів у міжнародному сполученні регулюються УМВС, до якої Україна приєдналася 05.06.1992. Відповідно до § 1 ст. 3 УМВС вона встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу залізничними дорогами країн-учасниць у прямому міжнародному залізничному сполученні та у прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

32. У ст. 14 УМВС зазначено, що відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти доручений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, погодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу. Укладення договору перевезення підтверджується накладною.

33. Згідно зі ст. 13 УМВС перевезення вантажів може здійснюватися із застосуванням накладної ЦІМ/УМВС, зразок якої та правила її заповнення містяться в додатку до УМВС.

34. Як встановлено судом першої інстанції у цій справі та не заперечується сторонами, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором перевезення, оформленим залізничною накладною УМВС № 23282926 від 09.12.2021, відповідно до якого Укрзалізниця здійснила перевезення по території України вантажу (дизельного палива) в 11-ти вагонах, які прямували зі станції відправлення Барбаров БЧ (білоруська залізниця) до станції призначення Кременець (Українська залізниця).

35. Умовами ст. 24 УМВС передбачено, що у разі, якщо відправником і перевізником не погоджене інше, термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу і не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, які містяться у цій статті. Термін доставки вантажу визначається виходячи з таких норм: для контейнерів - 1 доба на кожні розпочаті 150 км; для інших відправлень - 1 доба на кожні розпочаті 200 км. Термін доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу. Строк доставки вантажу продовжується на весь час затримки на шляху слідування з причин, що не залежать від перевізника.

Перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 годин дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу рахують як повну.

Строк доставки вважається дотриманим, якщо вантаж прибув на станцію призначення до спливу строку доставки і перевізник повідомив отримувача про прибуття вантажу і можливість передачі вантажу в розпорядження отримувача. Порядок повідомлення отримувача визначається національним законодавством, що діє в місці видачі вантажу.

36. Відповідно до § 3 ст. 37 УМВС перевізник несе відповідальність за перевищення терміну доставки вантажу.

37. Статтею 45 УМВС передбачено, що у разі, якщо перевізником не було дотримано строку доставки вантажу, обчисленого відповідно до ст. 24, перевізник сплачує відшкодування за перевищення строку доставки у вигляді неустойки.

Розмір неустойки за перевищення строку доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення строку доставки, та величини (тривалості) перевищення строку доставки, яка розраховується як відношення перевищення строку доставки (в добах) до загального строку доставки, і складає, зокрема, 30 % провізної плати при перевищенні терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки.

38. Відповідно до § 1 ст. 47 УМВС позов може бути пред`явлений тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія.

39. У цій справі судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що за договором перевезення, оформленим накладною УМВС № 23282926 від 09.12.2021, Укрзалізниця допустила прострочення доставки вантажу на 6 діб, що зобов`язує її відповідно до наведених вище норм УМВС сплатити позивачу неустойку в розмірі 58 000,05 грн. Умова щодо попереднього пред`явлення претензії позивачем дотримана.

40. Зазначені обставини позивачем в апеляційній скарзі не оскаржуються.

41. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

42. Основні доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що судом першої інстанції було безпідставно задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, оскільки: порушення, допущене Укрзалізницею, мало місце до початку військового вторгнення російської федерації; війна в Україні має негативні наслідки для підприємницької діяльності не лише відповідача, але й позивача; відповідачем не надано конкретних доказів неможливості виконання своїх фінансових обов`язків перед позивачем щодо сплати неустойки, які виникли внаслідок допущеного ним прострочення доставки вантажу.

43. Перевіряючи рішення місцевого господарського суду в контексті вказаних доводів Підприємства "Амік Україна", колегія суддів апеляційної інстанції дійшла таких висновків.

44. Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

45. Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

46. У цій справі суд першої інстанції, із врахуванням ключової ролі відповідача у збереженні життів людей та зміцненні обороноздатності України в умовах війни, що обумовлює несення Укрзалізницею значних матеріальних витрат при одночасному істотному зниженні її доходу від підприємницької діяльності, дійшов висновку про необхідність зменшення нарахованої у цій справі неустойки на 50 %.

47. Приймаючи таке рішення, місцевий господарський суд також взяв до уваги ті обставини, що відповідачем доставлено вантаж до пункту призначення, а позивачем не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення строків доставки, тому зменшення неустойки вполовину відповідатиме принципам справедливості та збалансованості інтересів сторін.

48. При цьому суд першої інстанції навів численний перелік правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, згідно з якими зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), та з дотриманням правил статті 86 ГПК України на власний розсуд та за своїм внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

49. Слід зазначити, що у постанові від 25.05.2023 у справі № 910/1382/22 Верховний Суд зауважив, що застосоване у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

50. Отже, доводи апеляційної скарги позивача зводяться до незгоди із суддівським розсудом, сформульованим у рішенні Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 щодо питання зменшення неустойки за порушення строків доставки вантажу Укрзалізницею на 50 % з урахуванням конкретних обставин справи, ступеня виконання зобов`язання боржником, майнового стану та інтересів сторін в сучасних умовах, пов`язаних з військовою агресією російської федерації проти України.

51. Перевіривши вказані висновки суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх мотивованими, належним чином аргументованими, такими, що відповідають конкретним нормам закону, наведеним у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, та загальним принципам приватного права, таким як справедливість та розумність, враховують компенсаторний характер цивільно-правової відповідальності боржника за вчинення правопорушення, а також забезпечують належне дотримання інтересів обох сторін, враховуючи, з одного боку, виконання доставки Укрзалізницею та відсутність доказів щодо завдання збитків позивачу внаслідок допущеного відповідачем прострочення строку доставки вантажу, та, з іншого, - істотні зміни в господарській діяльності відповідача внаслідок військового вторгнення росії, які хоча й відбулися уже після виконання договору перевезення за накладною № 23282926 від 09.12.2021, однак станом на сьогодні обумовлюють необхідність фінансового сприяння Укрзалізниці як стратегічному підприємству, від діяльності якого напряму залежить обороноздатність країни.

52. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 в оскаржуваній частині законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни або скасування.

53. З іншого боку, судом першої інстанції уже було надано позивачу вичерпну відповідь на всі істотні питання стосовно кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не містять нових обставин, тому колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає необхідності в тому, щоб детально відповідати на кожен довід.

54. Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

55. Дослідивши матеріали, наявні у справі, апеляційний господарський суд робить висновки, що відсутні порушення норм процесуального або матеріального права, які би могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення; суд першої інстанції дав належну оцінку доказам у справі та прийняв рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

56. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

57. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

58. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 у справі № 910/8102/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді М.А. Руденко

І.П. Ходаківська