ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

21 червня 2023 року Справа № 903/447/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Комунального підприємства "Санаторій матері і дитини "Пролісок"

про стягнення 73342,85 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Санаторій матері і дитини "Пролісок" про стягнення 73342,85 грн неустойки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прострочення відповідачем повернення майна з оренди та на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України нараховують неустойку у розмірі подвійної плати за найм речі.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що розгляд справи по суті призначено на 31.05.2023, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.

18.05.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позов № 56/01-01-02 від 12.05.2023 в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 90 ГПК України, також просить розгляд справи проводити за участі представника відповідача. Даний відзив з додатками приєднано до матеріалів справи.

30.05.2023 представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 31.05.2023, оскільки не може з`явитись в дане судове засідання через хворобу. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 31.05.2023 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення 11.05.2023 поштового відправлення №300.

Ухвалою суду від 31.05.2023 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 21.06.2023.

Сторони в судове засідання 21.06.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Позивач була повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення 03.06.2023 поштового відправлення №262.

Відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду 31.05.2023 на офіційні електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1, що зазначені у відзиві на позов та клопотанні про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата вручення поштових конвертів з ухвалами суду від 08.05.2023 та 31.05.2023 вважається днем вручення судового рішення позивачу - ОСОБА_1 .

У судових засіданнях 31.05.2023 та 21.06.2023 позивач не прийняла участь, та не забезпечила участь свого повноважного представника у призначені засідання, будь-яких заяв із зазначенням поважних причин такої неявки чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

За змістом п. 1-2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, або у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З огляду на вищенаведені нормативні приписи чинного законодавства, беручи до уваги факт неявки в призначене засідання позивача чи її представника, яка була належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою позивача.

Разом із тим, за приписами ч. 4 ст. 202 ГПК України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Застосування наведеного припису пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не ставиться у залежність від того, чи вказувалося (або не вказувалося) в ухвалі суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі про обов`язковість явки учасника судового процесу в засідання суду.

Такий висновок викладений у п. 15.6 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.12.2022 у cправі №910/12184/20.

ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим вони зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою (пункт 2 частини першої та пункт 3 частини другої статті 42).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справи №916/3616/15 дійшла висновку про те, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Також Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справи №910/16978/19 виклала висновок щодо застосування пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні приписами ст. 202, 226 ГПК України передбачено право частиною третьою статті 196 ГПК України подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з обов`язком такої особи подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності (відповідний висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладено у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

При цьому, слід також зазначити, що наведеними нормами не передбачено й необхідності у повторності чи систематичності невчинення позивачем (його представником) зазначених дій.

Вказане підтверджується також і змістом ч. 1-2 ст. 202 ГПК України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання, як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Крім того, згадані приписи стосуються дій саме позивача, а не відповідача, що цілком відповідає принципам змагальності та диспозитивності господарського процесу, оскільки ч.4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 13.11.2019 в справі №910/5187/19.

Окремо суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 18.11.2022 по справі № 905/458/21) зазначає, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи неявку позивача, належним чином повідомлену про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, ненадходження від позивача будь-яких заяв про розгляд справи за її відсутності, неповідомлення останньою причин такої неявки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення такого позову без розгляду на підставі імперативно процесуального обов`язку передбаченого частиною четвертою статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

У той же час за змістом ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 202, 226, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Санаторій матері і дитини "Пролісок" про стягнення 73342,85 грн неустойки - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України

Ухвала підписана 23.06.2023.

Суддя А. С. Вороняк