ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
21 червня 2023 року Справа № 915/1490/21
Господарський суд Миколаївської області,
головуючий суддя Ткаченко О.В.
при секретарі Сулеймановій С.М.;
від сторін представники не з?явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дев`ятий квартал",
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат
у справі № 915/1490/21
за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дев`ятий квартал",
до територіальної громади в особі Южноукраїнської міської Ради Миколаївської області,
ОСББ "Дев?ятий квартал" також просило суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат.
Ухвалою від 18.10.2021 відкрито провадження в даній справі.
Ухвалою від 26.04.2023 призначено зазначену вище заяву до розгляду в судовому засіданні на 03.05.2023.
Ухвалою від 03.05.2023, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд заяви на 21.06.2023.
Від сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення судового засідання, представники не з?явилися; заперечень на клопотання про розподіл судових витрат від відповідача не надійшло.
При цьому від заявника надійшла заява від 21.06.2023 про розгляд даної заяви за відсутності його представника.
Дослідивши матеріали справи щодо заяви про розподіл судових витрат у даній справі, суд приходить до такого.
Господарським процесуальним законодавством передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ст. 123 ГПК України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України).
Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (ч. 3 ст. 233 ГПК України).
У відповідності до ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що у рішенні від 17.04.2023 питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося, при цьому, як зазначалося вище, ОСББ "Дев?ятий квартал" при поданні позову в даній справі також зазначено про намір подати докази на підтвердження розміру понесених судових витрат у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Законодавством визначено, що витрати, пов?язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов?язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України).
Надання ППД передбачає: представництво у судах, представництво у виконавчих провадженнях, представництво перед третіми особами, складання документів правового характеру, надання консультацій з правових питань, збирання та робота з доказами.
У відповідності до п. 1 договору гонорар є винагородою виконавця за виконання ППД в цілому і не може бути переглянутий у залежності від обсягу надання ППД, окрім випадків, передбачених п. 5 договору.
Факт надання та одержання ППД підтверджується: представництво у суді - судовими рішеннями, протоколами судових засідань, судовими повістками; підготовка документів правового характеру - складеним документом; збирання доказів - складеним адвокатським запитом, іншим запитом; інші види ППД - підписанням цього договору (п. 16 договору).
Сторонами договору погоджено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до його повного виконання, або до вчинення виконавцем усіх дій, необхідних для його повного виконання (п. 18 договору);
2) ордер 01.09.2021 серії ВЕ № 1048946, виданий АО "Гроно Легал" на представництво інтересів ОСББ "Дев?ятий квартал" в Господарському суді Миколаївської області;
Отже, заява ОСББ "Дев?ятий квартал" підлягає задоволенню.
Разом із тим, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Статтями 1, 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
У відповідності до ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України, за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.
Отже, Южноукраїнська міська рада Миколаївської області затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має та фінансових операцій не здійснює, оскільки у неї відсутні рахунки в казначействі; натомість, розпорядником бюджетних коштів є виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради.
За такого виконання рішення Господарського суду Миколаївської області в даній справі шляхом стягнення коштів з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (органу місцевого самоврядування) є неможливим ? так як що остання не є розпорядником бюджетних коштів та, відповідно, не обслуговується в Управлінні ДКСУ.
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСББ "Дев?ятий квартал" витрати на професійну правничу допомогу адвоката з боржника територіальної громади міста Южноукраїнська в особі Южноукраїнської міської Ради Миколаївської області через виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради.
Керуючись ст.ст. 119, 123, 126, 128-129, 221, 233, 234, 244, ГПК України, суд
1. Заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дев`ятий квартал" задовольнити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.В.Ткаченко