УХВАЛА

22 червня 2023 року

м. Київ

Справа № 554/10773/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 (колегія суддів: Геза Т. Д., Терещенко О. І., Тихий П. В.) та рішення Господарського суду Полтавської області від 03.11.2022 (суддя Ореховська О. О.) у справі

за позовом першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідачів: 1) Полтавської міської ради; 2) Управління майном комунальної власності міста; 3) ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 ; 2) Департамент з питань реєстрації, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році перший заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

1) визнати незаконним та скасувати пункт 5 додатку до рішення 30 сесії Полтавської міської ради 7 скликання "Про затвердження об`єктів комунальної власності міста Полтави, що підлягають приватизації способом викупу" від 28.02.2020;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу комунального майна (нежитлової будівлі), укладеного територіальною громадою в особі Полтавської міської ради, від імені якої діє Управління майном комунальної власності міста та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т. В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1185;

3) припинити право приватної власності шляхом скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності від 09.07.2020 за № 53048734 за ОСОБА_1 на 11/50 нежитлової будівлі загальною площею 173, 6 кв.м. на АДРЕСА_1 .

03.11.2022 Господарський суд Полтавської області ухвалив рішення про відмову у позові.

10.05.2023 Східний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цього рішення у частині відмови у визнанні незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та ухвалив у цій частині нове - про задоволення позову; в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишив без змін.

19.06.2023 заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення в частині відмови у позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу та ухвалити нове - про задоволення цієї позовної вимоги.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 названого Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 6 цього ж Закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102 грн.

Позовну заяву у цій справі подано у 2020 році, а оскаржує прокурор судові рішення в частині однієї позовної вимоги немайнового характеру, тому за подання цієї касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 204 грн (2 102 грн х 200 %).

Проте до касаційної скарги скаржник не додав доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі, або доказів на підтвердження підстав звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону. Водночас скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі, яке обґрунтовує обмеженим фінансуванням органів державної влади в умовах воєнного стану.

Розглянувши зазначене клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, наділений правом відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору: (1) за клопотанням фізичних осіб - позивачів, тільки за наявності певних умов, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Утім скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України "Про судовий збір", а предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи наведене, клопотання про відстрочення сплати судового збору суд залишає без задоволення.

Тому з метою усунення допущених недоліків касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у визначеному розмірі, який має бути перерахований за такими реквізитами:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення, що оскаржується.

Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.

За приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 ГПК України, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, касаційна скарга заступника керівника Полтавської обласної прокуратури підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України з наданням скаржнику строку для усунення цих недоліків шляхом подання суду доказів сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги у розмірі 4 204 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 та рішення Господарського суду Полтавської області від 03.11.2022 у справі № 554/10773/20 залишити без руху.

2. Установити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення, а також докази про отримання цієї ухвали суду касаційної інстанції.

4. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов