ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. Справа№ 911/3407/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Пархоменко І.С. (посвідчення адвоката 000547 від 30.11.2018)

Жекова Г.І. (посвідчення адвоката КВ4174 від 14.04.2016)

від відповідача: Безштанько В.В. (посвідчення адвоката 8138/10 від 18.07.2019)

Гавдій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Марія"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.12.2022 (повний текст рішення складено 29.12.2022)

у справі № 911/3407/21 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Приватного підприємства "Марія"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Марія" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про визнання недійсним рішення.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.12.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Марія" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.12.2022 у справі № 911/3407/21 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов та визнати недійсним рішення з розгляду акта про порушення від 24.09.2021 № 045791, оформленого протоколом № 110 від 26.10.2021.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесені оскаржуваного рішення помилково не взято до уваги те, що:

- наявність пломб на дверях ТП підтверджується наступними доказами, а саме: листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.12.2021 № 14063/20.3/7-21 та листом відповідача від 23.11.2021 № 04/440/19089, в яких зазначено навіть номер пломби с367011091, якою опломбовано ТП;

- відеофайлами № 2_721435534, № 2_721435531 підтверджується, що на момент складання акту про порушення на резервному кабелі була відсутня напруга.

Отже, на переконання позивача, відсутність напруги на резервному кабелі свідчить про відсутність порушення з боку позивача, оскільки зазначений кабель не був заживлений, тобто електрична енергія через резервний кабель не постачалась відповідачем позивачу.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач наголошує на тому, що суд першої інстанції здійснивши перевірку суми штрафу в розмірі 588 521,75 грн на підставі наявних в матеріалах справи доказів, цілком справедливо дійшов до висновку, що вказана сума штрафу підлягає задоволенню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 у справі № 911/3407/21 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку із перебуванням судді Тарасенко К.В. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/3407/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Шаптала Є.Ю., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Марія" на рішення Господарського суду Київської області від 06.12.2022 у справі № 911/3407/21 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Шаптали Є.Ю., Разіної Т.І.; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.06.2023.

В судове засідання, яке відбулося 19.06.2023, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Приватним підприємством "Марія" (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" 05.08.2000 укладено договір № 2238 про користування електричною енергією.

На разі, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (далі - відповідач) є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Київобленерго", яке у свою чергу, було правонаступником Публічного акціонерного товариства "Київобленерго".

Одночасно із підписанням вищезазначеного договору, було підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по ТП-458, згідно з яким межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок встановлюється на верхніх зажимах рубільника Р-200 в РУ-0,4 кв ТП-217; електропостачальник несе відповідальність за електропостачання по 3 категорії, а споживач несе відповідальність за технічний стан КЛ 0,4 КВА та електроустаткування 0,4 кв хлібопекарного цеху.

На даний час, електропостачання об`єктів позивача здійснюється на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання та до якого позивач приєднався відповідно до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

24.09.2021 за адресою розміщення об`єкта позивача: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Леніна, 17-В, уповноваженими представниками відповідача виявлений факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів електроустановок до електромереж ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем від ТП-217 АВВГ 4х3 до приміщення Приватного підприємства "Марія".

Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії складено акт про порушення № К045791 від 24.09.2021.

Відповідно до п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи, під час засідань комісії з розгляду актів про порушення, визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Комісією, за наслідками розгляду акту № К045791 від 24.09.2021, оформлено протокол № 110 від 26.10.2021 та прийнято рішення про проведення нарахування відповідно до п. 8.4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії позивачу за період порушення з 25.03.2021 - по 24.09.2021 нарахований обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, що становить 111480 кВт/г.

Згідно з розрахунками відповідача вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, складає 460 898,16 грн.

Позовні вимоги заявлені про визнання недійсним рішення комісії ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" з розгляду акту № К045791 від 24.09.2021, оформленого протоколом №110 від 26.10.2021.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін електропостачальник (відповідач) несе відповідальність за ТП-217, а споживач (позивач) несе відповідальність за технічний стан КЛ 0,4 КВА та електроустаткування 0,4 кв хлібопекарного цеху.

Таким чином, позивач зазначив, що сторонами визначена межа експлуатаційної відповідальності - відповідальність за ТП-217 несе саме відповідач та забезпечення електропостачання відбувається двома кабелями електроживлення відповідно до визначених технічних умов.

Позивачем також зауважено на тому, що ТП-217, від якого згідно з актом № К045791 від 24.09.2021 здійснено самовільне підключення, є підстанцією закритого типу, на дверцятах встановлені замок та пломба. Відповідно, представники позивача не мали можливості потрапити до окремо розташованої споруди без зриву замків та пломби.

Крім того, за твердження позивача, зафіксоване в акті № К045791 від 24.09.2021 порушення - не конкретизоване відповідним підпунктом пункту 8.4.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, що робить його зміст неоднозначним та дає можливість подвійного тлумачення щодо кваліфікації виявленого порушення.

Стосовно протоколу №110 від 26.10.2021 позивач зазначив, що його складено з грубим порушенням пункту 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до даного пункту, у разі причетності споживача до порушення цих Правил, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі, з протоколом споживачу надається розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Позивачем зазначено, що йому не надано жодного розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, а лише зазначено, що підлягає нарахуванню обсяг електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем становить 111480 кВт/год. та порушення, що сталося, кваліфіковано з вини споживача та вчинене у відкритий спосіб.

У той же час, позивач посилався на порушення з боку відповідача у питанні визначення строків на оплату суми за необліковану електричну енергію.

Позивач також зазначив, що пунктом 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що споживач (позивач) має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж п`яти робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача, рахунок вважається отриманим споживачем на п`ятий робочий день).

Таким чином, на думку позивача, відповідачем порушена дана норма, що вбачається з повідомлення відповідача, в якому він встановлює термін сплати: до 17.11.2021, а момент складання протоколу - 26.10.2021, і термін сплати має бути 27.11.2021.

При цьому, позивач наголошував, що відповідачем 18.10.2021 здійснений розрахунок та оформлене повідомлення про оплату, хоча засідання комісії з розгляду акту про порушення відбулось 26.10.2021.

Таким чином, вищенаведені позивачем обставини стали причиною виникнення данного спору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.12.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 610 Господарського кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

За змістом п. 2.3.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

В силу вимог п. 2.3.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами. Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проєктних рішень.

Пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено обов`язки споживача, а саме (але не виключно): користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил. Також в абзаці чотири даного пункту зазначено таке: споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. В абзаці вісім пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Згідно п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. У разі причетності споживача до порушення цих Правил, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі, разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4. цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно до п. 8.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

В силу приписів підпункту 6 пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

Позивач в позові та апеляційній скарзі зазначає, що відповідальність за ТП-217 несе саме відповідач та забезпечення електропостачання відбувається двома кабелями електроживлення відповідно до визначених технічних умов. Позивач наполягає, що ТП-217, від якого згідно з актом № К045791 від 24.09.2021 здійснено самовільне підключення, є підстанцією закритого типу, на дверцятах встановлені замок та пломба, тому представники позивача не мали можливості потрапити до окремо розташованої споруди без зриву замків та пломби.

За результатами розгляду матеріалів справи, судом першої інстанції правомірно встановлено, що відповідно до схеми електропостачання та точки розподілу мереж передбачено живлення електроустановок позивача двома кабелями 0,4 кВ від різних секцій шин ТП-217. У схемі електропостачання та точки розподілу мереж, що є невід`ємною частиною договору та на яку посилається позивач, передбачено облаштування обліку електричної енергії на кожному джерелі живлення (наявність встановленого лічильника електроенергії).

З вказаних відеоматеріалів, як вказав суд першої інстанції, вбачається факт живлення об`єкта позивача кабелем, підключеним до ТП-217 та не облаштованим засобом обліку (електролічильником). Позивач не заперечує факт відсутності засобу обліку - електролічильника на спірному (резервному) кабелі, проте стверджує, що його відсутність - сфера відповідальності відповідача, а не позивача.

У той же час позивачем не надано на розгляд суду достатніх доказів, що свідчили б про наявність пломб на дверях до ТП-217, а також щодо неможливості потрапляння до ТП-217 та здійснення спірного самовільного підключення.

Факт живлення об`єкта позивача кабелем, підключеним до ТП-217 та не облаштованим засобом обліку (електролічильником) є прямим порушенням пунктів 2.3.1., 2.3.3., 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії.

У свою чергу, представник відповідача зазначив, що в акті під жилою маються на увазі окремо вкладені в сейф-пакет дроти, що є частиною одного кабелю живлення.

Колегія суддів дійшла висновку, що дане питання не відноситься до сфери права та потребує спеціальних знань, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Аналогічна правова позиція висвітлена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 в справі № 907/425/16 та від 24.01.2018 у справі № 917/50/17.

За таких обставин, судова колегія не вбачає необхідності залучення експерта з даного питання на стадії розгляду справи по суті, у зв`язку із наявністю у матеріалах справи достатніх інших доказів і того, що сторонами не порушувалось перед судом питання про проведення судової експертизи з цього питання на відповідній стадії судового процесу.

При цьому, позивачем не зазначено, яким чином його доводи впливають на наявність факту спірного правопорушення, зважаючи на участь у перевірці, за наслідками якої складений спірний акт про порушення, його уповноваженого представника і підтвердження наявності кабелю під напругою відеоматеріалами.

Позивач заявляє, що при оформленні акту про порушення № К045791 від 24.09.2021 допущені помилки, а саме: використані формулювання, що можуть бути неоднозначними та можуть мати подвійне тлумачення, що є порушенням приписів пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 912/1133/21 зазначив, що сам по собі дефект акта про порушення не може спростовувати факт порушення, якщо цей факт відображено у сукупності інших доказів. У цій же постанові вказано, що ні ПРРЕЕ, ні інші норми чинного законодавства України не визначають вказані скаржником дефекти змісту акта про порушення як такі, що мають наслідком його недійсність.

Подібну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 03.08.2021 у справі № 910/5998/20.

Аналогічні правові висновки, щодо застосування абзаців 1, 2, 8, 11 пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, викладено Верховним Судом у постановах від 19.07.2018 у справі № 923/832/17, від 06.06.2020 у справі № 916/2504/18, від 16.06.2021 у справі № 911/26/20, від 03.08.2021 у справі № 910/5998/20 та від 17.05.2022 у справі № 910/18902/20.

Судом апеляційної інстанції враховано, що вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії оперативно-господарської санкції у вигляді стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, необхідним є дослідження обставин щодо вчинення споживачем такого порушення, а також перевірки правильності визначення енергопостачальником розміру застосованої санкції.

При цьому, обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків визначаються на підставі акта про порушення, відтак, визначальними для його змісту є зазначення змісту виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти Правил роздрібного ринку електричної енергії та вихідних даних, що необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків, і спірний акт про порушення № К045791 від 24.09.2021 містить такі відомості.

За результатами дослідження акту про порушення № К045791 від 24.09.2021 та врахування правових позицій Верховного Суду з питань оцінки оформлення актів перевірки, апеляційний суд дійшов висновку, що допущені при оформленні акту формальні помилки та застосовані формулювання не впливають на фактичну наявність порушення і, відповідно, на вірність ухваленого рішення комісією з розгляду актів про порушення, оскільки аналізуючи дефекти акта про порушення, не може бути залишена поза увагою наявність самого факту правопорушення, і даний факт доводиться зокрема, але не виключно відповідним актом.

Також позивач наголошує, що повідомлення про оплату за актом про порушення № К045791 від 24.09.2021 складено 18.10.2021 і у ньому встановлено кінцевий строк оплати - до 17.11.2021, у той час, як протокол комісії з розгляду актів про порушення оформлено 26.10.2021.

Строки оплати розрахункових документів за необліковану електричну енергію встановлено в абзаці другому пункту 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії.

У той же час, Правилами роздрібного ринку електричної енергії не встановлено вимог до форми і змісту розрахункових документів.

Позивачем отримані відповідні розрахунок та повідомлення про оплату на засіданні комісії з розгляду актів про порушення 26.10.2021.

Таким чином, при визначенні терміну оплати споживач має керуватись вимогами Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що позивач не оспорює відповідність суми, що зазначена у повідомленні про оплату та суми, що визначена у розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Виходячи з вищевикладеного, доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

В свою чергу, викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача фактично зводяться до переоцінки обставин, правильно встановлених судом першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Марія" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 06.12.2022 у справі № 911/3407/21 - без змін.

Матеріали справи № 911/3407/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.06.2023.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Є.Ю. Шаптала

Т.І. Разіна