ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1655/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до відповідача: фізичної особи-підприємця Темрієнка Володимира Петровича

про витребування транспортного засобу та стягнення 150332,03 грн

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до фізичної особи-підприємця Темрієнка Володимира Петровича про

- витребування у відповідача на користь позивача транспортного засобу, а саме: Вилковий автонавантажувач Goodsense, модель FD 18 серійний номер 221012549, рік виробництва 2021, комплектність -,

- стягнення з відповідача 150332,03 грн заборгованості за договором фінансового лізингу від 19.10.2021 № HEK0FLOWW2WQF-1, з яких 111989,47 грн несплаченого відшкодування вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування та 38342,56 грн заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу.

Ухвалою від 24.04.2023 суд визнав справу малозначною та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач отримав ухвалу в електронному кабінеті 24.04.2023 відповідно до довідки про доставку електронного листа.

Місцезнаходженням відповідача є м. Каховка Херсонської області, що наразі є окупованою територією, на якій тимчасово не функціонують відділення АТ Укрпошта.

У зв`язку з цим копію ухвали надіслано відповідачу 25.04.2023 на електронну пошту , а відповідач надіслав відповідь (а.с. 54), у якій повідомив, що перебуває за місцем реєстрації, не має можливості здійснювати підприємницьку діяльність та не заперечує, щоб банк забрав майно, оскільки відповідач не має на нього права через відсутність документів.

Також інформацію щодо відкриття провадження у справі було розміщено до відома відповідача на сайті Господарського суду Одеської області 25.04.2023, що підтверджується роздруківкою з даного сайту.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на викладене, відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи, а також отримано від нього відповідь як зазначено вище.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

19.10.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (банк, позивач) та фізичною особою-підприємцем Темрієнко Володимиром Петровичем (лізингоодержувач, відповідач) укладено договір фінансового лізингу № HEK0FLOWW2WQF-1, відповідно до п.1.1 якого, банк зобов`язується набути у власність предмет лізингу (майно) та передати його в користування лізингоодержувачу на строк, визначений в цьому договорі, і лізингоодержувач зобов`язується сплатити банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим договором.

Згідно з п.1.2 договору, строк лізингу - 36 місяців, що обчислюється з дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що загальна вартість майна за цим договором становить 387933,33грн, ПДВ 77586,67 грн, усього до сплати 465520 грн.

Загальна вартість майна за цим договором складається з (п.2.1.1.): авансового платежу лізингоодержувача в рахунок викупу майна, що становить 97759,20 грн (з ПДВ) та підлягає сплаті протягом 1 робочих днів з моменту підписання цього договору (п.2.1.1.1.); загальної суми лізингових платежів у частині, що йде на викуп переданого лізингоодержувачу майна, 367760,80 грн (з ПДВ), згідно з додатком №2 до цього договору (п.2.1.1.2).

Відповідно до п.2.2 договору, розмір, структура, строк сплати лізингових платежів встановлюються цим договором та додатком №2 до нього, та включають: винагороди, що підлягають сплаті одноразово у день укладення цього договору: винагороду відкриття рахунку в розмірі 50грн, винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу в розмірі 0,50 % від суми зазначеної в п. 2.1.1.2 цього договору, що становить суму 1838,80 грн; винагороду за користування майном у розмірі 11 % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на сплату чергового лізингового платежу згідно додатку №2; у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором винагорода за користування майном складає розмір 22 (двадцять два) % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно з додатком №2 до договору; інші документально підтверджені витрати банку, безпосередньо передбачені та пов`язані з виконанням цього договору, відшкодовуються лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків протягом 3 (трьох) банківських днів від дати рахунку, якщо договором або домовленістю сторін не встановленого іншого.

Пунктами 3.1, 3.3, 3.4 договору передбачено, що передача майна буде здійснюватись за адресою: Україна, м. Дніпро вул. Академіка Белелюбського 36А. Майно повинно бути передане лізингоодержувачу згідно з актом прийому-передачі майна протягом 10 (десять) календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього договору, але не раніше дати підписання акту приймання-передачі майна. З моменту підписання сторонами акту прийому-передачі до лізингоодержувача переходять всі ризики, пов`язані з користуванням та володінням майном, у т.ч. ризик випадкового знищення або пошкодження, а також невідповідності майна цілям його використання.

Протягом усього строку цього договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лізингодержувачу (п.4.1 договору).

Банк має право (п.6.1 договору): вимагати повернення майна у випадках, передбачених п.10.1 та п.10.2 цього договору (п.6.1.3.); достроково розірвати цей договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього договору (п.6.1.7).

Розділом 7 договору визначені права та обов`язки лізингоодержувача, зокрема, лізингоодержувач зобов`язаний: повернути майно банку у випадках передбачених п.10.1 та п.10.2 цього договору, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору (п.7.2.8); здійснювати лізингові платежі в розміри та строки, що зазначені в додатку №2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договором про внесення змін до цього договору (7.2.13.).

Цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 (три) робочі дні, зокрема у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії лізингоодержувачем згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів (п.10.1.2 договору).

У випадку дострокового розірвання цього договору, якщо лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу майна згідно п.7.1.4 цього договору, майно повинно бути повернуто протягом 3 (трьох) робочих днів по акту прийому-передачі майна в такому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадків коли майно знищене, пошкоджене та не може бути відновлено (п.10.4 договору).

Відповідно до п.10.5 договору, сторони дійшли згоди, що у випадку ухвалення рішення про дострокове розірвання цього договору, сторони зобов`язуються за 3 (три) робочі дні письмово повідомити одна одну про це із зазначенням причин дострокового розірвання цього договору. При цьому для розірвання цього договору додаткових угод сторони не укладають.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань по ним (п.11.1 договору).

Додаток №1 (Специфікація Майна), додаток №2 (Графік лізингових платежів), додаток №3 (Тарифи за оформлення документів), додаток №4 (Акт прийому-передачі майна), додаток №5 (Акт прийому майна на відповідальне зберігання) є невід`ємними частинами цього договору (п.11.3 договору).

Цей договір підписано із використання кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» (п.11.5 договору).

Специфікацією майна, яка є додатком №1 до договору фінансового лізингу № HEK0FLOWW2WQF-1 від 19.10.2021, визначена характеристика предмету лізингу, а саме: Вилковий автонавантажувач Goodsense, модель FD 18 серійний номер 221012549, рік виробництва 2021, комплектність -, вартість 465520грн з ПДВ.

Згідно з Графіком лізингових платежів, який є додатком №2 до договору фінансового загальна сума лізингових платежів, яка включає суму кредиту та суму % до погашення, складає 431010,25грн та підлягає сплаті в період з 19.11.2021 по 18.10.2024.

Як вбачається, з акту прийому-передачі майна від 22.10.2021, який є додатком №4 до договору фінансового лізингу, банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: Вилковий автонавантажувач Goodsense, модель FD 18 серійний номер 221012549, рік виробництва 2021, комплектність -, вартість 465520грн з ПДВ.

Вказаний акт підписано сторонами із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до відповідача з листом від 23.12.2022 № Е.65.0.0.0/3-221223/334, в якому повідомило про розірвання договору лізингу з 23.01.2023 у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 60 днів та вимагало у термін до 27.01.2023 повернути банку лізингове майно за актом приймання-передачі. Лист підписано кваліфікованим електронним підписом.

Зазначений лист направлено на вищезазначену електронну пошту відповідача (а.с. 33).

Однак предмет лізингу відповідачем не повернуто.

Невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу № HEK0FLOWW2WQF-1 від 19.10.2021 в частині сплати лізингових платежів та винагороди, відповідно до Графіку, у зв`язку з чим позивачем розірваного договір в односторонньому порядку, а також невиконання вимоги щодо повернення майна стало підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч.1 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Умовами договору передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється відповідно до графіку лізингових платежів, яким чітко визначено суму платежу та дату її внесення починаючи з 19.11.2021 до 18.10.2024 кожного місяця.

Відповідно до матеріалів позовної заяви несплата відповідачем мала місце з березня 2022 року, що підтверджується також копією виписки по рахунку ФОП Темрієнко В.П. за період з 19.10.2021 по 01.02.2023.

Прострочення лізингоодержувачем сплати лізингових платежів більше ніж на 30 днів стало підставою для розірвання договору фінансового лізингу та звернення до відповідача з вимогою про повернення предмету лізингу.

Відповідно до п.10.1.2 договору передбачено, що цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 (три) робочі дні, зокрема у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії лізингоодержувачем згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено на електронну пошту відповідача, лист від 23.12.2022 № Е.65.0.0.0/3-221223/334, в якому повідомило про розірвання договору лізингу з 23.01.2023, у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 60 днів та вимагало у термін до 27.01.2023 повернути банку лізингове майно за актом приймання-передачі.

Пунктом 11.1 договору визначено, що будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути у письмовій формі, можуть передаватись по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватись визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатись особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачу відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або, що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса згадана для обміну повідомленнями, така: адреса банку: вул.Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: , адреса лізингоодержувача: 74803 м. Каховка Херсонської області вул. Мелітопольська 34А, кв. 28, електронна пошта:

Виходячи з наведеного сторони погодили, що направлення будь-якої кореспонденції за договором або у зв`язку з ним може передаватись по електронній пошті та доказом її доставки є відправлення на адресу електронної пошти, при цьому сторони узгодили, що у разі розірвання договору додаткова угода не укладається, тобто достатнім доказом в підтвердження розірвання договору є направлення відповідного повідомлення контрагенту за 3 робочі дні до прийняття рішення про розірвання із зазначенням причин такого розірвання, за умови прострочення лізингоодержувачем платежів більше ніж на 30 днів.

Таким чином, враховуючи, що прострочення відповідачем сплати лізингових платежів складає понад 30 днів, беручи до уваги дотримання позивачем порядку розірвання договору, передбаченого його умовами, договір є розірваним з 23.01.2023.

Відповідно до умов договору у випадку дострокового розірвання договору, якщо лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу майна згідно п.7.1.4 цього договору, майно повинно бути повернуто протягом 3 (трьох) робочих днів по акту прийому-передачі майна в такому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадків коли майно знищене, пошкоджене та не може бути відновлено.

Відповідач своїм правом дострокового викупу майна не скористався, майно за актом-прийому-передачі не повернув.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як зазначено вище, договір фінансового лізингу № HEK0FLOWW2WQF-1 від 19.10.2021 розірвано з 23.01.2023 та позивачем заявлено вимогу відповідача про повернення предмету лізингу, проте відповідачем вказану вимогу не виконано та предмет лізингу не повернуто, у зв`язку з чим спірний предмет є таким, що перебуває у відповідача безпідставно.

Частиною 7 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору.

Відповідачем не заперечується факт несплати лізингових платежів після вказаної дати.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, у п. 7.2.8 договору фінансового лізингу сторони узгодили, що лізингоодержувач зобов`язаний повернути майно банку у випадках передбачених п.10.1 (дострокове розірвання) та п.10.2 цього договору, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

Як зазначено вище, відповідно до п. 2.2 договору лізингові платежі в межах спірного договору складаються з: винагороди, що підлягають сплаті одноразово у день укладення цього договору: винагороду відкриття рахунку в розмірі 50грн, винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу в розмірі 0,50 % від суми зазначеної в п. 2.1.1.2 цього договору, що становить суму 1838,80 грн; винагороду за користування майном у розмірі 11 % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на сплату чергового лізингового платежу згідно додатку №2; у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором винагорода за користування майном складає розмір 22 (двадцять два) % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно з додатком №2 до договору; інші документально підтверджені витрати банку, безпосередньо передбачені та пов`язані з виконанням цього договору, відшкодовуються лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків протягом 3 (трьох) банківських днів від дати рахунку, якщо договором або домовленістю сторін не встановленого іншого.

З огляду на викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 150332,03 грн заборгованості за договором фінансового лізингу від 19.10.2021 № HEK0FLOWW2WQF-1, з яких 111989,47 грн несплаченого відшкодування вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування та 38342,56 грн заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, нарахованих до дня розірвання договору, тобто до 23.01.2023.

Враховуючи викладене, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Витребувати у фізичної особи-підприємця Темрієнка Володимира Петровича (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (код 14360570, м. Київ вул. Грушевського 1Д) транспортний засіб, а саме: Вилковий автонавантажувач Goodsense, модель FD 18 серійний номер 221012549, рік виробництва 2021, комплектність -,

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Темрієнка Володимира Петровича (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (код 14360570, м. Київ вул. Грушевського 1Д) 150332,03 грн заборгованості за договором фінансового лізингу від 19.10.2021 № HEK0FLOWW2WQF-1, з яких 111989,47 грн несплаченого відшкодування вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування та 38342,56 грн заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, а також 9237,78 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 червня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова