УХВАЛА

про залишення позову без руху

м. Київ

28.06.2023Справа № 910/9769/23

За позовом Приватного підприємства «БІТУМ ЮГ КОМПАНІ» (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2А, офіс 415)

До 1) Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г)

2) в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А)

3) Державна казначейська служба України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6)

про стягнення збитків у розмірі 75 157, 32 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Бітум ЮГ КОМПАНІ» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці, Державної казначейської служби України про стягнення збитків завданий внаслідок прийняття протиправних рішень.

Зокрема, 26.08.2021 керівником відділу митного оформлення №1 м/п «Чорноморськ-порт» Одеської митниці Держмитслужби рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021, яким змінено код товару за митною декларацією ІМ 40 АА № UA500080/2021/202001.

08.10.2021 уповноваженими особами Одеської митниці було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації ІМ 40 АА № UA500080/2021/202001, у зв`язку з винесенням кваліфікаційного рішення №КТ-UA-2021 від 26.08.2021.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2021, яке було залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/19746/21, позов Приватного підприємства «Бітум ЮГ КОМПАНІ» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби України №КТ-UA-2021 від 26.08.2021, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації від 08.10.2021.

Процедура митного оформлення товару: герметик бітумно-полімерний FASTER БП-Г25 була завершена лише 03.11.2022. Отже, позивач понад 15 місяців не міг пройти митне оформлення вище вказаного товару, внаслідок чого були понесені додаткові витрати на морський фрахт за транспортування ПАТ «Іллічівськзовніштранс» товару по морю до митного складу у розмірі 38042, 52 грн; витрати на зберігання товару на митному складі у розмірі 33085, 38 грн, а також витрати на повторне складання ПАТ «Іллічівськзовніштранс» митної декларації у розмірі 4 029, 42 грн, що, на думку позивача, мають бути відшкодовані з Державного бюджету України.

Також позивач просить стягнути з Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці витрати на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

(1) Згідно пункту 2 частини 2 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 80 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

У відповідності до частини 1 та 3 статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

У відповідності до частин 6 статті 55 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання, зазначені у пункті першому частини другої цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Отже, з наведеного аналізу норм процесуального і матеріального права вбачається, що філія не є юридичною особою, а в господарському судочинстві однією із сторін справи може бути саме юридична особа в особі філії.

Проте, позивачем в преамбулі позову як окремого відповідача зазначено філію, яка не може бути самостійним відповідачем у господарському спорі.

(2) Пунктом 4 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач заявляє одну позовну вимогу про стягнення з Державного бюджету України збитків. Проте, жодним чином не обґрунтовує зміст вимоги до кожного з відповідачів, зокрема до Державної казначейської служби України.

(3) Пунктом 8 частини 3 статті 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте вказаних відомостей позовна заява не містить.

(4) Стаття 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач вказує, що відповідачем було повернуто частину поставленого товару, проте належних доказів на підтвердження вказаного суду не надано.

Крім того, частиною 1 та 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат".

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Суд зауважує, що відсутність нотаріально завіреного перекладу на українську мову документу, складеного на іноземній мові, є обов`язковою умовою для визнання поданого стороною доказу належним та допустимим в силу вимог ГПК України.

Проте, складені іноземною мовою додатки до позову 10, 15, 20 подані до суду без належним чином засвідченого перекладу документів на українську мову.

(5) Оскільки, позовну заяву підписано представником, то у відповідності до ч. 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно положень ч. 4, 6, 7 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено судом, позовну заяву підписано та подано представником позивача - адвокатом, на підтвердження повноважень якого було надано ордер серії ВН №1259105 від 20.06.2023, що виписаний на підставі договору про надання правової допомоги №1-19/1 від 22.02.2022. В ордері зазначено, що повноваження адвоката не обмежуються.

За відсутності копії договору суд позбавлений можливості визначити обсяг повноважень адвоката, які надаються адвокату. Відповідно, Суд дійшов висновку, що адвокат за наданим суду ордером наділений повноваженнями, перелік яких визначений ст. 20 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та не наділений будь - якими іншими повноваженнями.

Стаття 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» НЕ визначає серед професійних прав адвоката права підпису позовної заяви, вказана норма наділяє адвоката повноваженнями лише щодо складання заяв та їх подання, при цьому відсутні правові підстави ототожнювати наведені формулювання із наданням адвокату права підписувати позовні заяви від імені довірителя та завіряти відповідні документи.

Отже, представником позивача, відповідно до статті 60 ГПК України, не було надано документів, що підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви та завірення копій від імені позивача.

Враховуючи вказане Суд дійшов висновку, що повноваження представника, який підписав заяву не підтверджені.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного підприємства «БІТУМ ЮГ КОМПАНІ» без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

(1) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із конкретизацією складу відповідачів в преамбулі позову;

(2) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням змісту позовних вимог (прохальної частини позову) до кожного з відповідачів;

(3) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

(4) подання до суду письмової заяви із наданням всіх доказів, що підтверджують обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги в належним чином завірених копіях (належним чином засвідчені переклади на українську мову доказів, що складені іноземною мовою);

(5) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням доказів наявності у особи, яка підписала позовну заяву та завірила документи, що долучені до позову - відповідних повноважень (Договір про надання правничої допомоги тощо).

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких