ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" червня 2023 р. Справа № 924/1351/20 (924/500/23)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Танасюк О.Є., секретар судового засідання Загроцька А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Агрофірми „Проскурів", м. Хмельницький

про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 81575,96 грн. з рахунків Агрофірми „Проскурів" у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить Агрофірмі „Проскурів"

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів"

Без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15.05.2023 відкрито провадження у справі №924/1351/20 (924/500/23) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, позивачу - строк для надання відповіді на відзив, відповідачу - строк для подання заперечень.

Позиції сторін.

В обґрунтування поданої заяви Головне управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 81575,96 грн., в тому числі: по земельному податку з юридичних осіб (с. Розсоша) в сумі 76610,09 грн. та по земельному податку з юридичних осіб (м. Хмельницький) в сумі 4965,87 грн. Вказує, що заборгованість перед бюджетом, що заявлена до стягнення утворилась внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по земельному податку, самостійно визначених відповідачем згідно податкових декларацій.

Керуючий санацією КП „Агрофірми „Проскурів" у відзиві (№924/500/23-01 від 30.05.2023) не заперечує проти позову Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області та визнає його в повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 2 ст. 191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (п. 4 ст. 191 ГПК України).

Заява про визнання позову підписана керуючим санацією КП „Агрофірма „Проскурів" арбітражним керуючим Рудим А.М., який не обмежений у повноваженнях на подання до суду такої заяви, а визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому підлягає прийняттю господарським судом.

Фактичні обставини справи.

Агрофірма „Проскурів" зареєстрована як юридична особа 22.07.1991, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осі-підприємців та є платником податків.

За даними Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області за Агрофірмою „Проскурів" рахується податковий борг на загальну суму 81575,96 грн., в тому числі: по земельному податку з юридичних осіб (с. Розсоша) в сумі 76610,09 грн. та по земельному податку з юридичних осіб (м. Хмельницький) в сумі 4965,87 грн.

Заборгованість перед бюджетом, що заявлена до стягнення згідно розрахунку заборгованості утворилась внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по земельному податку, самостійно визначених відповідачем згідно:

- податкової декларації з плати за землю за 2022 рік від 07.07.2022 в сумі 76610,09 грн. (с. Розсоша);

- податкової декларації з плати за землю за 2022 рік від 07.07.2022 в сумі 4965,87 грн. (м. Хмельницький).

На підтвердження наявності у відповідача податкового борг у позивачем надано розрахунок заборгованості та податкові декларації з плати за землю.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань які набули статусу податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з врахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 8.1 та п. 8.3 ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

За приписами п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Податковий борг відповідача виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованого зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на підставі поданих відповідачем податкових декларацій.

Згідно ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 287.3. ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з розрахунку суми позовних вимог, у відповідача наявний податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в сумі 81575,96 грн.

Вказана сума податкового боргу сформована на підставі податкових декларацій з плати за землю за 2022 рік

- від 07.07.2022 року в сумі 76610,09 грн. (с. Розсоша) - за період з 07.07.2022 по 30.01.2023;

- від 07.07.2022 року в сумі 4965,87 грн. (м. Хмельницький) - за період 07.07.2022 по 30.01.2023.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

За приписами п. п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.

Отже, відповідачем самостійно задекларовано вищезазначені грошові зобов`язання, однак добровільно не сплачено у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок стягнення коштів за податковим боргом регулюється також статтею 95 ПК України, де, зокрема п. 95.1 встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника, податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Тобто за ст. 95 ПК України, стягнення податкового боргу можливе шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з Агрофірми "Проскурів" в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 81575,96 грн. (в тому числі: по земельному податку з юридичних осіб (с. Розсоша) в сумі 76610,09 грн. та по земельному податку з юридичних осіб (м. Хмельницький) в сумі 4965,87 грн.) з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Згідно з ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Позивачем при зверненні з позовом судовий збір не сплачувався, у зв`язку із звільненням від сплати відповідно до п. 27 ст. 5 Закону України „Про судовий збір"

Оскільки заява відповідача про визнання позову надійшла до суду до початку розгляду справи по суті, то на відповідача покладаються витрати по оплаті судового збору в розмірі 1342,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 130, 185, 191, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову відповідачем - Агрофірмою „Проскурів", викладене у відзиві на позов (№924/500/23-01 від 30.05.2023).

Позов задовольнити.

Стягнути з Агрофірми „Проскурів" (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) на користь Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчика, буд. 17, ) кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 81575,96 грн. (вісімдесят одну тисячу п`ятсот сімдесят п`ять гривень 96 коп.) з рахунків Агрофірми „Проскурів" у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить Агрофірмі „Проскурів".

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Агрофірми „Проскурів" (29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) до державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA3022775, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 1352 грн. (одну тисячу триста п`ятдесят дві гривні) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.06.2023р.

Суддя О.Є. Танасюк

Копію ухвали направити. :

1 - до справи,

2 - позивачу - Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області -

3 - КП „Агрофірма „Проскурів" -

4 - Полторацькому А.Є. - ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - ПАТ „Проскурів" - ;

6 - Хмельницький обласний центр зайнятості -

7 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області -

8 - Державна інноваційна фінансово-кредитна установа -

9 - арбітражному керуючому Рудому А.М- ІНФОРМАЦІЯ_2