РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2023Справа № 910/4078/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЕНЕРГЕТИЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ "ТММ-ЕНЕРГОБУД"

про стягнення 1 020 172,51 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" (далі - позивач, ТОВ "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЕНЕРГЕТИЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (далі - відповідач, ТОВ "ЗЕМ "ТММ-ЕНЕРГОБУД") про стягнення 1 020 172, 51 грн, з яких: 345 439,34 грн основного боргу, 557 470,05 грн штрафу, 19 132,96 грн 3% річних, 98 130,16 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором підряду № 01/05 від 19.05.2021 в частині оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість, а також виникли підстави для нарахування штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 позовну заяву ТОВ "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4078/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/4078/23.

Матеріали справи містять докази отримання позивачем електронного листа з ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи містять докази отримання відповідачем поштового відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 про відкриття провадження у справі на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у позовній заяві, яка відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

19.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" (далі - підрядник, позивач, ТОВ "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЕНЕРГЕТИЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (далі - замовник, відповідач, ТОВ "ЗЕМ "ТММ-ЕНЕРГОБУД") було укладено Договір підряду № 01/05 (далі - Договір) відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується виконати роботи з матеріалів замовника, по виготовленню металоконструкцій газоходу на об`єкті "Реконструкція відділення безперервного розливання сталі установкою комплексу машин безперервного лиття заготовок №2 і №3. Ділянка ковшового господарства. Димовідвід від установок сушки" (далі - Роботи), а замовник - прийняти та оплатити належним чином виконані Роботи.

Відповідно до п. 1.2 Договору, орієнтовна загальна вага металоконструкції газоходу - 67 тон.

Згідно з п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.07.2021), термін виконання Робіт за Договором 90 (дев`яносто) календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору, надання замовником проєктної документації та отримання матеріалів (металопрокат, емаль КО-850, розчинник) в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна вартість робіт за даним Договором орієнтовно складає 2 546 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 424 333,33 грн.

Пунктом 3.4 Договору сторони узгодили, що додаткові об`єми робіт, що виникнуть в ході виконання Робіт, та не будуть враховані до початку Робі, виконуються та оплачуються додатково, після погодження з замовником. Перелік додаткових робіт, строки та порядок їх виконання, їх загальна вартість погоджуються сторонами шляхом укладення додаткової угоди.

15.08.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до п. 1 якої підрядник зобов`язується за завданням та за кошти замовника із матеріалів замовника, власними та залученими силами і засобами, в установлені даною додатковою угодою строки виконати роботи, додатково до визначених п. 1.2 Договору: "Реконструкція відділення безперервного розливання сталі установкою комплексу машин безперервного лиття заготовок №2 і №3. Ділянка ковшового господарства. Димовідвід від установок сушки" (далі - Роботи), а замовник - прийняти та оплатити належним чином виконані Роботи.

Згідно з пп. 1.1 п. 1 Додаткової угоди № 2 від 15.08.2021 до Договору, склад та обсяги Робіт, що доручаються до виконання підряднику, згідно Специфікації (додаток № 1 до Додаткової угоди № 2) та креслень конструкцій металевих складають: 1. Виготовлення металоконструкцій. 2. Абразивострумне очищення, знепилювання і знежирення поверхні металоконструкцій газоходу, фарбування поверхні газоходу в 3 шари емаллю КО-850. Орієнтовна загальна вага металоконструкцій - 2,830 т. 3. Загальна вартість робіт складає 300 744,10 грн, в тому числі ПДВ 20% - 50 124,02 грн.

Порядок приймання-передачі робіт встановлений розділом 4 Договору, відповідно до п. 4.1 якого замовник (уповноважений представник за довіреністю) розпочинає приймання виконаних обсягів Робіт не пізніше 2 (двох) робочих днів з моменту отримання від підрядника повідомлення про готовність до прийому-передачі виконаних обсягів Робіт. У разі відсутності зауважень до виконаних Робіт - замовник підписує Акт прийому-передачі виконаних робіт, який оформляється у двох екземплярах (по одному для кожної із сторін). Приймання-передача виконаних робіт проводиться на території виробничого цеху підрядника, до моменту завантаження металоконструкцій на вантажоперевізні транспортні засоби замовника.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі наявності недоліків в якості робіт, замовник має право зазначити перелік зауважень в Акті прийому-передачі виконаних робі, а підрядник зобов`язаний усунути зазначені недоліки у строк, визначений замовником.

Відповідно до п. 5.2 Договору (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.10.2021) розрахунок за виконані Роботи здійснюється у термін до 30.11.2021 на підставі рахунків підрядника та актів прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 4 від 29.10.2021, цей Додаток набирає чинності з дати його підписання і становить невід`ємну частину Договору.

Пунктом 8.6 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання та

діє до 31.12.2021, а в частині зобов`язань за Договором, які залишились невиконаними на зазначену

дату - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, в тому числі гарантійних.

Пунктом 8.9 Договору узгоджено, що факсові, електронні копії документів, якими сторони обмінюються в процесі виконання обов`язків за Договором, мають силу оригіналу до моменту обміну оригінальними примірниками документів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору відповідачем (замовником) передані, а позивачем (підрядником) прийняті матеріали для виконання Робіт за Договором, що підтверджується доданими до позовної заявами актами приймання-передачі електрозварної труби, актами приймання-передачі матеріалів (додаток № 14 до позовної заяви), які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

Після отримання матеріалів від відповідача (замовника), у визначні п. 2.1 Договору строки, позивач (підрядник) виготовив металоконструкції газоходу на об`єкті "Реконструкція відділення безперервного розливання сталі установкою комплексу машин безперервного лиття заготовок №2 і №3. Ділянка ковшового господарства. Димовідвід від установок сушки".

Позивачем були оформлені та надані відповідачу на погодження та підписання наступні Акти надання послуг на загальну суму 2 787 350,26 грн (додатки № 9, 10 до позовної заяви):

- № 15 від 16.09.2021 про приймання-передачу робіт (надання послуг) з виготовлення металоконструкцій за Договором в кількості 42,162 т загальною вартістю 1 645 439,34 грн, в тому числі ПДВ 274 239,89 грн (далі - Акт № 15).

- № 19 від 16.11.2021 про приймання-передачу робіт (надання послуг) з виготовлення металоконструкцій за Договором в кількості 26,105 т загальною вартістю 1 141 910,92 грн, в тому числі ПДВ 190 318,49 грн (далі - Акт № 16).

Акт № 15 був підписаний уповноваженим представником відповідача без претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг), тоді як Акт № 19 не був повернений позивачеві, про причини не повернення оформленого (підписаного) зі сторони відповідача Акту № 19 позивач повідомлений не був, відмови від прийняття виконаних робіт від відповідача позивачу не находило.

Факт виконання позивачем робіт за Договором та передання їх результатів відповідачу підтверджується також доданими до позовної заяви актами передачі - приймання металоконструкцій та накладними. Згідно наявних в матеріалах справи актів передачі - приймання металоконструкцій (додаток № 15 до позовної заяви), підписаних уповноваженими представниками сторін, підтверджується, що позивач здав, а відповідач прийняв металоконструкції трубопроводу димовидалення на об`єкті "Реконструкція відділення безперервного розливання сталі установкою комплексу машин безперервного лиття заготовок №2 і №3. Ділянка ковшового господарства. Димовідвід від установок сушки", металоконструкції за описами до відповідного акту передані до використання за призначенням, без дефектів та недоліків, без претензій по кількості та якості. Згідно наявних в матеріалах справи накладних (додаток № 16 до позовної заяви), підписаних уповноваженою особою відповідача, підтверджується, що відповідач одержав від позивача металоконструкції, зокрема блоки трубопроводу.

З матеріалів справи також вбачається, що після виконання робіт позивач надав відповідачу Звіт про використання давальницької сировини від 30.09.2021 та повернув залишки матеріалів, що підтверджується Актами передачі-приймання (повернення) матеріалів (додатки № 18, № 19 до позовної заяви).

20.12.2021 позивач звернувся до відповідача листом № 797 від 20.12.2021 з вимогою про підписання Акту № 19 та сплату по рахунків за виконані позивачем роботи за Договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (додаток № 12 до позовної заяви). Відповідач отримав вимогу позивача 29.12.2021, проте відповіді позивачу не надав, докази протилежного відсутні в матеріалах справи.

Враховуючи п. 5.2 Договору (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.10.2021), відповідач мав здійснити розрахунок за виконані Роботи за Актами № 15, № 19 на загальну суму 2 787 350,26 грн у термін до 30.11.2021, проте сплатив лише 2 441 910,92 грн, а саме:

24.12.2021 - 1 141 910,92 грн (платіжне доручення № 743 від 24.12.2021);

29.12.2021 - 1 000 000,00 грн (платіжне доручення № 764 від 29.12.2021);

09.02.2022 - 300 000,00 грн (платіжне доручення № 94 від 09.02.2022), що підтверджується наявною в матеріалах випискою з рахунку позивача (додаток № 14 позовної заяви).

За наведених обставин, позивач стверджував про наявність у відповідача заборгованості за Договором у сумі 345 439,34 грн: 2 787 350,26 грн - 2 441 910,92 грн = 345 439,34 грн (основний борг).

Позивач звернувся до відповідача з претензією (вимогою) № 1 від 22.02.2022 про сплату суми боргу, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення термінів оплати за Договором, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами (додаток № 21 до позовної заяви). Відповіді або заперечень на претензію (вимогу) позивача відповідач не надав, оплату заборгованості не здійснив.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогами про стягнення з відповідача 345 439,34 грн основного боргу, а також 557 470,05 грн штрафу, 19 132,96 грн 3% річних та 98 130,16 грн інфляційних втрат з огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору свідчить про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором будівельного підряду, який є окремим видом договорів підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

До окремих договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 глави 61 ("Підряд"), положення параграфа 1 ("Загальні положення про підряд") застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями ЦК України про ці види договорів (ч. 4 ст. 837 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1). Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2).

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3).

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як встановлено ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Згідно з ч. 1 ст. 165 ГПК України встановлено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Частиною 4 ст. 165 ГПК України визначено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений строк без поважних причин, суд відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав роботи за Договором та передав їх результати відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами надання послуг № 15 від 16.09.2021, № 19 від 16.11.2021, актами передачі - приймання металоконструкцій та накладними.

Судом встановлено, що відповідач прийняв виконані позивачем роботи, підписавши без претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) Акт надання послуг № 15 від 16.09.2021 на загальну суму 1 645 439,34 грн.

Оскільки матеріали справи не містять мотивованої відмови відповідача від підписання Акту надання послуг № 19 від 16.11.2021 на загальну суму 1 141 910,92 грн, а факт виконання робіт за цим актом та передачі їх відповідачу додатково підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актами передачі - приймання металоконструкцій, та не спростований відповідачем, відтак Акт надання послуг № 19 від 16.11.2021 приймається судом як вірогідний доказ у даній справі.

Відповідно до п. 5.2 Договору (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.10.2021) розрахунок за виконані Роботи здійснюється у термін до 30.11.2021.

Враховуючи, здійснену відповідачем оплату за Договором у загальній сумі 2 441 910,92 грн (платежі здійснено 24.12.2021, 29.12.2021, 09.02.2022), суд вважає доведеною позивачем належними та допустимими доказами наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором у загальній сумі 345 439,34 грн (1 645 439,34 грн + 1 141 910,92 грн - 2 441 910,92 грн = 345 439,34 грн).

Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, належних і допустимих доказів виконання своїх обов`язків за Договором щодо остаточної оплати у термін до 30.11.2021 виконаних за Договором робіт суду не надав.

Отже, оскільки позивачем були належним чином виконані роботи за Договором, а відповідачем такі роботи прийнято без зауважень, проте не оплачено у повному обсязі у строк, встановлений Договором, то позовні вимоги про стягнення з відповідача 345 439,34 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 557 470,05 грн штрафу, 19 132,96 грн 3% річних та 98 130,16 грн інфляційних втрат.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором щодо остаточної оплати виконаних позивачем робіт з 01.12.2021.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 7.4 Договору (в редакції Додаткової угоди № 4 від 29.10.2021) встановлено, що у разі порушення замовником термінів оплати до 5 днів, він сплачує підряднику штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. У разі порушення замовником термінів оплати понад 5 днів, він сплачує підряднику штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено терміни оплати понад 5 днів, відтак наявні підставі для сплати відповідачем штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку суми штрафу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 557 470,05 грн штрафу (329 087,87 грн за Актом № 15 + 228 382,18 грн за Актом № 19) є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наведених позивачем у позовній заяві розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, суд визнає такі розрахунки обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 19 132,96 грн 3% річних (3 317,49 грн за Актом № 15 + 15 815,47 грн за Актом № 19) та 98 130,16 грн інфляційних втрат (за Актом № 19) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази в порядку ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 345 439,34 грн основного боргу, 557 470,05 грн штрафу, 19 132,96 грн 3% річних та 98 130,16 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який складається з судового збору за подання позовної заяви у сумі 15 302,59 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн. Позивач заявив, що додаткові докази витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позову повністю, судовий збір в сумі 15 302,59 грн покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат відповідачем було подано:

- Договір № 4 про надання правової допомоги від 21.12.2021 (далі - Договір), укладений між ТОВ "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" (клієнт, позивач) та Угринович Н.К. (адвокат), щодо надання клієнту правової допомоги у стягненні заборгованості з ТОВ "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" за Договором підряду № 01/05 від 19.05.2021;

- ордер на надання правової допомоги серія ДП № 2535/008 від 21.12.2021, виданий адвокатом Угринович Н.К.;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4009 від 23.11.2018;

- рахунок № 0103/23/1 від 01.03.2022 на суму 30 000,00 грн;

- акт № 0103/23/1 приймання-передачі послуг (робіт) за Договором № 4 про надання правової допомоги від 21.12.2021 на суму 30 000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.2 Договору правова допомога, надана адвокатом, сплачується клієнтом, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок адвоката протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням по справі щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" за Договором підряду № 01/05 від 19.05.2021 законної сили або набрання законної сили ухвали про затвердження мирової угоди на підставі рахунку.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що надані позивачем докази є належними та допустимими доказами на підтвердження обсягу та вартості наданих послуг на професійну правничу допомогу.

Враховуючи наведене та задоволення позову повністю, суд дійшов висновку про покладення витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 165, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЕНЕРГЕТИЧНОГО МАШИНОБУДУВАННЯ "ТММ-ЕНЕРГОБУД" (Україна, 04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3; ідентифікаційний код 40025455) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖСПЕЦКОНСТРУКЦІЯ" (Україна, 50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вантажна, буд. 8, офіс 1; ідентифікаційний код 36607407) 345 439,34 грн (триста сорок п`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять гривень 34 коп.) основного боргу, 557 470,05 грн (п`ятсот п`ятдесят сім тисяч чотириста сімдесят гривень 05 коп.) штрафу, 19 132,96 грн (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять дві гривні 96 коп.) 3% річних, 98 130,16 грн (дев`яносто вісім тисяч сто тридцять гривень 16 коп.) інфляційних втрат, 15 302,59 грн (п`ятнадцять тисяч триста дві гривні 59 коп.) судового збору, 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 21.06.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА