РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023Справа № 910/4929/23
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (03134, місто Київ, ВУЛ. ГРИГОРОВИЧА-БАРСЬКОГО, будинок 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 36265925)
до проАкціонерного товариства «КИЇВГАЗ» (01103, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 4Б, Ідентифікаційний код юридичної особи 03346331) стягнення заборгованості у розмірі 220 944 грн. 46 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «КИЇВГАЗ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 220 944 грн. 46 коп..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44710/1/2/16-К від 11.01.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 року позовну заяву Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» до Акціонерного товариства «КИЇВГАЗ» про стягнення заборгованості у розмірі 220 944 грн. 46 коп. залишено без руху.

19.04.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, у вказаній заяві Позивач просить суд повернути платіжну інструкцію від 24.03.2023 року, долучену до матеріалів позовної заяви, проте Суд звертає увагу, що порядок повернення сплаченого судового збору врегульовано вимогами Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/4929/23, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

02.05.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи по справі.

24.05.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

07.06.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

19.06.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.04.2022 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення 05.05.2023 р. та 08.05.2023 р. поштового відправлення уповноваженим особам сторін.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

11.01.2016 року між Дочірнім підприємством «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (Споживач) та Акціонерним товариством «КИЇВГАЗ» (Оператор ГРМ) було укладено Договір розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К, відповідно до умов якого Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. (а.с.26-32)

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. (п.1.3 Договору)

Згідно з п. 5.1 Договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором (п.5.2 Договору).

У відповідності до пунктів 6.1, 6.2 Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. (п.6.3 Договору)

Згідно з п.6.4 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ або уповноваженої ним особи. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Відповідно до п.6.6 Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Листом №01-21/44719/1 від 01.10.2021 року Акціонерне товариство «КИЇВГАЗ» повідомило Позивача щодо величини замовленої потужності на 2022 рік в обсязі 2864157,00 м.куб. (а.с.55)

Листом №2691/14.1-21 від 20.10.2021 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» подало на адресу Відповідача уточнену заявку на величину річної замовленої потужності в обсязі 1019700 м.куб. (а.с.56)

Листом №967/14.1-22 від 08.09.2022 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» подало на адресу Відповідача уточнену заявку на величину річної замовленої потужності в обсязі 127050 м.куб. (а.с.57)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Позивач у період з 28.12.2021 року по 30.12.2022 року здійснив перерахування грошових коштів на рахунок Відповідача у загальному розмірі 261 073 грн. 44 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. (а.с.17-25)

Так, на виконання умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Відповідач у період 2022 - 2023 роки надав послугу з розподілу природного газу, а Позивач в свою чергу прийняв вказану послугу, що підтверджується Актами приймання - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою №0ГБИ-002612 від 31.01.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-005939 від 28.02.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-008496 від 31.03.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-013300 від 30.04.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-016434 від 31.05.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-019817 від 30.06.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-022061 від 31.07.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-026042 від 31.08.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-029865 від 30.09.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-030908 від 31.10.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-033582 від 30.11.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-037471 від 31.12.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-001255 від 31.01.2023 року на суму 30 грн. 14 коп., №0ГБИ-003421 від 28.02.2023 року на суму 30 грн. 14 коп., а загалом на суму в розмірі 277 365 грн. 88 коп. (а.с.33-43, 73-75)

30.09.2022 року між Сторонами складено й підписано Акт - перерахунок послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2022 р. по 31.08.2022 р. за Договором розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року, за яким здійснено перерахунок вартості послуг за уточненням (зменшенням) величини замовленої річної потужності на суму 228 518 грн. 36 коп. (а.с.44)

12.10.2022 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №1139/14.1-22 про повернення суми попередньої оплати у розмірі 212 256 грн. 00 коп. (а.с.54) У відповідь на яку останній листом №247-09/01-1 від 24.10.2022 року повідомив Позивача, що сума коштів, що підлягає поверненню становить 146304 грн. 88 коп. (а.с.58-62)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що з урахуванням уточнених заявок на величину річної замовленої потужності на 2022 рік Відповідач надав послугу на суму 48847 грн. 48 коп., сума переплати склала 212 225 грн. 82 коп. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Дочірнім підприємством «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» становить 212 225 грн. 82 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем його зобов`язань, Позивач з просить суд стягнути з Акціонерного товариства «КИЇВГАЗ» 3% річних у розмірі 2 529 грн. 17 коп., інфляційні у розмірі 6 189 грн. 47 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що станом на 01.01.2022 Позивач мав борг за договором №44719/1 від 11.01.2016 в сумі 45517 грн. 48 коп., який не сплачений, а тому сума коштів, яка підлягає поверненню становить 146 304 грн. 88 коп. Відсутність узгодження між сторонами остаточної суми унеможливило повернення суми переплати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Листом №01-21/44719/1 від 01.10.2021 року Акціонерне товариство «КИЇВГАЗ» повідомило Позивача щодо величини замовленої потужності на 2022 рік в обсязі 2864157,00 м.куб. (а.с.55)

Згідно з п.6.4 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ або уповноваженої ним особи. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Позивач у період з 28.12.2021 року по 30.12.2022 року здійснив перерахування грошових коштів на рахунок Відповідача у загальному розмірі 261 073 грн. 44 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. (а.с.17-25)

Згідно з п.3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем у разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної потужності відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право одноразово з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на поточний календарний рік.

У такому випадку Оператор ГРМ здійснює перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідно до пункту 1 цієї глави за весь календарний рік.

Листом №2691/14.1-21 від 20.10.2021 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» подало на адресу Відповідача уточнену заявку на величину річної замовленої потужності в обсязі 1019700 м.куб. (а.с.56)

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.05.2022 № 528 «Про уточнення річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача, що не є побутовим, в умовах воєнного стану» Операторам газорозподільних систем з дня набрання чинності цією постановою надано право розглянути заявки на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності об`єктів споживачів, що не є побутовими, які замовили річну потужність на 2022 календарний рік відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494; на підставі заявок, визначених цим пунктом, здійснити перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Листом №967/14.1-22 від 08.09.2022 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» подало на адресу Відповідача уточнену заявку на величину річної замовленої потужності в обсязі 127050 м.куб. (а.с.57)

Так, на виконання умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Відповідач у період 2022 - 2023 роки надав послугу з розподілу природного газу, а Позивач в свою чергу прийняв вказану послугу, що підтверджується Актами приймання - передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою №0ГБИ-002612 від 31.01.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-005939 від 28.02.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-008496 від 31.03.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-013300 від 30.04.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-016434 від 31.05.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-019817 від 30.06.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-022061 від 31.07.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-026042 від 31.08.2022 року на суму 32 630 грн. 40 коп., №0ГБИ-029865 від 30.09.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-030908 від 31.10.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-033582 від 30.11.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-037471 від 31.12.2022 року на суму 4 065 грн. 60 коп., №0ГБИ-001255 від 31.01.2023 року на суму 30 грн. 14 коп., №0ГБИ-003421 від 28.02.2023 року на суму 30 грн. 14 коп., а загалом на суму в розмірі 277 365 грн. 88 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.33-43, 73-75)

30.09.2022 року між Сторонами складено й підписано Акт - перерахунок послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2022 р. по 31.08.2022 р. за Договором розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року, за яким здійснено перерахунок вартості послуг за уточненням (зменшенням) величини замовленої річної потужності на суму 228 518 грн. 36 коп. (а.с.44)

Враховуючи викладене, з урахуванням акту - перерахунку послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2022 р. по 31.08.2022 р., Суд зазначає, що на виконання умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Відповідач у період 2022 - 2023 роки надав послугу з розподілу природного газу на загальну суму в розмірі 48 847 грн. 52 коп.

В той же час, Суд зазначає, що на виконання умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Позивач перерахував на користь Відповідача у загальному розмірі 261 073 грн. 44 коп.

Таким чином, заборгованість Акціонерного товариства «КИЇВГАЗ» перед Дочірнім підприємством «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» за Договором розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року становить 212 225 грн. 82 коп.

12.10.2022 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №1139/14.1-22 про повернення суми попередньої оплати у розмірі 212 256 грн. 00 коп. (а.с.54) У відповідь на яку останній листом №247-09/01-1 від 24.10.2022 року повідомив Позивача, що сума коштів, що підлягає поверненню становить 146304 грн. 88 коп. (а.с.58-62)

Відповідно до абзацу 4 п.3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем при зменшенні величини замовленої річної потужності переплата, яка утворилася внаслідок перерахунку вартості послуг з розподілу природного газу за період з початку поточного календарного року до місяця, у якому здійснюється уточнення величини замовленої річної потужності (включно), з урахуванням тарифів на розподіл природного газу відповідних періодів зараховується Оператором ГРМ у рахунок майбутніх платежів споживача, що не є побутовим, або на письмову вимогу цього споживача протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги грошові кошти повертаються споживачу. Перерахунок вартості послуги з розподілу природного газу за період з початку поточного календарного року до місяця, у якому здійснюється уточнення (зменшення) величини замовленої річної потужності, відображається у періоді нарахування за послуги розподілу природного газу поточного календарного місяця.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що станом на 01.01.2022 року Позивач мав борг за договором №44719/1 від 11.01.2016 в сумі 45517 грн. 48 коп., який не сплачений, а тому сума коштів, яка підлягає поверненню становить 146 304 грн. 88 коп. Проте, Суд зазначає, що вказаний договір не є предметом позову у даній справі з урахуванням відсутності в матеріалах справи належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності такої заборгованості, оскільки сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Крім того, матеріали справи не містять доказів здійснення Відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 45517 грн. 48 коп. відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому Суд не приймає до уваги вказані заперечення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи абзац 4 п.3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, граничний строк повернення суми переплати Акціонерним товариством «КИЇВГАЗ» за Договором розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №44719/1/2/16-К від 11.01.2016 року Позивачу у розмірі 212 225 грн. 82 коп. - 26.10.2022 року.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з повернення перерахованих Позивачем коштів у розмірі 212 225 грн. 82 коп., починаючи з 27.10.2022 року.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Дочірньому підприємству «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» в розмірі 212 225 грн. 82 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення перерахованих грошових коштів в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 212 225 грн. 82 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 28.10.2022 р. по 21.03.2023 р. у розмірі 2 529 грн. 47 коп. та інфляційні у розмірі 6 189 грн. 47 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем повернення грошових коштів за загальний період прострочки з 28.10.2022 р. по 21.03.2023 р. у розмірі 2 529 грн. 47 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за період прострочки з 28.10.2022 р. по 21.03.2023 р. у розмірі 6 189 грн. 47 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що з Акціонерного товариства «КИЇВГАЗ» на користь Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 212 225 грн. 82 коп., інфляційні у розмірі 6 189 грн. 47 коп., 3% річних у розмірі 2 529 грн. 17 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «КИЇВГАЗ» (01103, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 4Б, Ідентифікаційний код юридичної особи 03346331) на користь Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (03134, місто Київ, ВУЛ. ГРИГОРОВИЧА-БАРСЬКОГО, будинок 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 36265925) заборгованість у розмірі 212 225 (двісті дванадцять тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 82 коп., інфляційні у розмірі 6 189 (шість тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 47 коп., 3% річних у розмірі 2 529 (дві тисячі п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 17 коп. та судовий збір у розмірі 3 314 (три тисячі триста чотирнадцять) грн. 17 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26 червня 2023 року.

Суддя О.В. Чинчин