ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.2023 Справа №905/717/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (69006, Запорізька обл.,м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, , ел. пошта )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» (84500, Донецька обл., м. Бахмут, пров. Першотравневий, буд. 165, , ел. пошта: )

про стягнення 189159, 81 грн

Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» про стягнення заборгованості в розмірі 189 159, 81 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг №10895 - ДС/УП - Юн від 13.06.2019, на підставі чого просив стягнути основну заборгованість у розмірі 130 530,40грн, 3% річних у розмірі 11 125,48 грн., та 47 503,93 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою від 13.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/717/22. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для надання (суду і позивачеві) відзиву на позовну заяву, всіх письмових та електронних доказів. Направлення даної ухвали здійснено шляхом електронного листування на офіційні електронні адреси учасників справи.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

28.09.2022 від представника відповідача, адвоката Незнамової Т.О. надійшло клопотання про переклад на державну мову додатків до позовної заяви, в якому зазначається, що при зверненні із позовною заявою позивачем, разом із документами, які викладені українською мовою подано копії документів, які частково викладено іноземною мовою без належним чином засвідчених перекладів, а саме: «договор о предоставлении услуг проживания №10895-ДС/УП-Юн», «прейскурант на услуги проживания», «дополнительное соглашение об изменении реквизитов №1», «договор поручения №6276-ДС».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.10.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» відмовлено.

Крім того, 29.09.2022 відповідачем подано клопотання про зменшення штрафу до 99% у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

13.06.2023 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якої останній зазначив, що датою настання строку виконання зобов`язання з оплати послуг за вересень 2019 вважає 04.10.2019, тобто з дати перерахування відповідачем часткової оплати за надані послуги. Строк оплати послуг за жовтень 2019 позивач вважає таким, що настав з 15.09.2022, тобто у семиденний термін з дня пред`явлення вимоги (позовної заяви).

У зв`язку з вищенаведеним позивач просив стягнути з відповідача основну суму боргу у розмірі 130 530,40 грн., 3% річних в розмірі 8032,73 грн., інфляційні витрати в розмірі 37 624,69 грн.

Фактично зазначеною заявою позивач зменшив суму позовних вимог.

Отже суд розглядає позовні вимоги з урахуванням їх зменшення.

Розпорядженням голови Господарського суду Донецької області від 15.04.2022 №9-р з 18.04.2022 запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у віддаленому режимі у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності та визначена можливість проведення судових засідань у приміщенні суду за наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення такого судового засідання у приміщенні суду (перебування суддів, працівників суду).

Крім того слід зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, дослідивши наявні матеріали справи встановив наступне.

13 червня 2019 року між Акціонерним Товариством «ДТЕК Дніпроенерго» (Виконавець/Позивач) від імені та за рахунок якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Сервіс» (на виконання договору доручення №6276-ДС від 28.12.2016) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» (Замовник/Відповідач) був укладений договір про надання послуг №10895 - ДС/УП - Юн (далі - Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язався надати Замовнику послугу проживання (далі - Послуги) на підставі отриманої від Замовника попередньої письмової заяви, яка надається Виконавцю не менше ніж за 5 календарних днів до дати заселення до гуртожитку, з урахуванням умов, обумовлених пп.2.3.1, 4.3. укладеного Договору.

При цьому, Замовник прийняв на себе зобов`язання оплатити надані Виконавцем послуги в порядку та строки передбачені Договором. Місце надання послуг - Дніпропетровська область, м. Зеленодольськ, проспект Незалежності, 18, гуртожиток «Юність» (далі- Гуртожиток).

Згідно п.п. 3.1., 3.2 Договору приймання Послуг здійснюється щомісячно шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання - передавання наданих послуг в якому зазначаються об`єм та вартість наданих послуг. Замовник приймає надані Виконавцем послуги за Договором протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання акту приймання - передавання наданих послуг шляхом підписання акту приймання - передавання наданих послуг.

Відповідно до п. 4.2. Договору вартість послуг встановлено Виконавцем у Прейскуранті цін на послуги з проживання (додаток №1), що є невід`ємною частиною Договору. Вартість послуг є договірною.

Умови розрахунків за Договором визначено п. 4.3. Договору, а саме - Замовник здійснює стовідсоткову передплату послуг шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5-ти робочих днів з першого календарного дня з дати виставлення Виконавцем рахунку.

Умовами п.4.5. Договору сторони встановили, що загальна вартість наданих послуг за Договором визначається за підсумками місяця - за фактом наданих послуг та підтверджується підписанням сторонами Акту приймання-передавання наданих послуг та не може перевищувати 500 000грн, крім того ПДВ - 100 000грн, а всього з урахуванням НДС 600 000грн.

Згідно з п. 8.1 Договір може бути скріплений печатками Сторін, набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома і діє до 31 грудня 2019 року включно, а щодо виконання зобов`язань - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором , що виникли під час дії Договору.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно Додатку 1 до Договору сторони домовились про вартість послуги за проживання для відряджених у розмірі 41,40 грн. з ПДВ людино-день/ліжко доба.

На виконання умов Договору у вересні - жовтні 2019 року Виконавець надав послуги з проживання в гуртожитку «Юність» м. Зеленодольськ, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 91014305 від 30.09.2019 року на суму 77832,00 грн. з ПДВ та № 91053184 від 31.10.2019 року на суму 72 698,40 грн з ПДВ. В актах сторони зазначили, що роботи виконані в повному обсязі, Замовник претензій по об`єму , якості та строкам виконання робіт (надання послуг не має). Акти засвідчені печатками підприємств та підписані уповноваженими особами Замовника та Виконавця.

04.10.2019 відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги проживання в гуртожитку «Юність» в розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується випискою з банку Позивача.

За даними обліку позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» обліковується борг перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» у сумі 130 530,40 грн. (77 832,00 грн. + 72698,40 грн. - 20 000,00 грн).

Вважаючи порушеним своє право, АТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» суми основного боргу - 130 530,40 грн., 3 % річних у розмірі 11 125,48 грн., інфляційні витрати у розмірі 47 503,93 грн.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору про надання послуг №10895 - ДС/УП - Юн від 13.06.2019.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір №10895 - ДС/УП - Юн від 13.06.2019 за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні - жовтні 2019 року Виконавець надав Замовнику послуги з проживання в гуртожитку «Юність» м. Зеленодольськ, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 91014305 від 30.09.2019 року на суму 77832,00 грн з ПДВ та № 91053184 від 31.10.2019 року на суму 72 698,40 грн з ПДВ.

04.10.2019 відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги проживання в гуртожитку «Юність» в розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку АТ «ДТЕК Дніпроенерго».

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України. (п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Пунктом 3.1. Договору Сторони визначили, що приймання Послуг здійснюється щомісячно шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання - передавання наданих послуг в якому зазначаються об`єм та вартість наданих послуг. Замовник приймає надані Виконавцем послуги за Договором протягом 3 робочих днів після отримання акту приймання - передавання наданих послуг шляхом підписання акту приймання - передавання наданих послуг.

За змістом пункту 4.3. Договору Замовник здійснює стовідсоткову передплату послуг шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5-ти робочих днів з першого календарного дня з дати виставлення Виконавцем рахунку.

Матеріали справи не містять рахунків, виставлених Виконавцем Замовнику для здійснення передплати послуг. Крім того, суд приймає до уваги п.4.5. Договору, за яким загальна вартість наданих послуг за Договором визначається за підсумком місяця - по факту наданих послуг - та підтверджується Актами приймання-передачі.

З вищенаведеного вбачається, що відповідач повинен був здійснювати оплату отриманих послуг по факту їх надання позивачем та підписання сторонами Актів приймання-передачі.

Відповідач доказів погашення заборгованості перед Позивачем у заявленій сумі не надав.

Отже, несплаченою залишилась сума боргу за надані послуги у розмірі 130 530,40 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 130 530,40 грн. за Договором №10895 - ДС/УП - Юн та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Виходячи з вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг, позивачем заявлено до стягнення на підставі ст.625 ЦК України 3% річних в розмірі 8032,73 грн та інфляційні витрати в розмірі 37 624,69 грн.

В силу приписів статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів.

Відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане

Обґрунтовуючи терміни розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, Позивач вважає, що заборгованість за послуги надані по спірним актам мала бути погашена датою настання строку виконання зобов`язання з оплати послуг за вересень 2019 - 04.10.2019, тобто з дати перерахування відповідачем часткової оплати за надані послуги, а строк оплати послуг за жовтень 2019 настав 15.09.2022, тобто у семиденний термін з дня пред`явлення вимоги (позовної заяви). Кінцевим періодом нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивач визначив 13.06.2023.

З урахуванням вищевикладеного, суд погоджується з доводами позивача та вважає визначений ним період порушення відповідачем грошових зобов`язань з 04.10.2019 по 13.06.2023 (послуги за вересень 2019) та з 15.09.2022 по 13.06.2023 ( послуги за жовтень 2019) правомірним та обґрунтованим.

Нарахування інфляційних втрат проведено позивачем наступним чином:

за актом здачі-приймання робіт № 91014305 від 30.09.2019 на суму боргу 57 832,00 грн. за період з 04.10.2019 по 13.06.2023, що складає 30 436,91 грн.;

за актом здачі-приймання робіт № 91053184 від 31.10.2019 на суму 72 798,40 грн. за період з 15.09.2022 по 13.06.2023, що складає 7 187,78 грн.

Нарахування 3% річних здійснено позивачем:

за актом здачі-приймання робіт № 91014305 від 30.09.2019 на суму боргу 57 832,00 грн. за період з 04.10.2019 по 13.06.2023, що складає 6 407,47 грн.;

за актом здачі-приймання робіт № 91053184 від 31.10.2019 на суму 72 798,40 грн. за період з 15.09.2022 по 13.06.2023, що складає 1 625,26 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому зазначені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних втрат.

Заявою від 29.09.2022 посилаючись на приписи статті 232 ГК України, відповідач просив зменшити суму розміру штрафних санкцій до 99%.

В обґрунтування клопотання, відповідач зазначив, що з початком військової агресії Російської Федерації ТОВ «Енергоремонт Україна» повністю призупинило ведення господарської діяльності. Територію Бахмутської територіальної громади та м. Бахмут, де знаходиться ТОВ «Енергоремонт Україна» включено до переліку територіальних громад, що розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75., це унеможливлює ведення господарської діяльності, що спричинено веденням бойових дій, ризиком для життя та здоров`я платника податків та його співробітників. Окрім того Розпорядженням КМУ № 679-р від 02.08.2022 оголошено про обов`язкову евакуацію населення Донецької області. На території м. Бахмут тривають активні бойові дії. В місті постійні перебої в електропостачанні, доступі до мережі інтернет, персонал підприємства евакуйовано, первинні документи частково втрачені та зіпсовані, вивезення комп`ютерного обладнання пов`язане з ризиком для життя, посадові особи не мають доступу до своїх приміщень з 24.02.2022 у зв`язку з встановленням обмежень уповноваженими органами ВСУ в умовах воєнного стану. Відповідно до ст.13 Закону України №2136-ІХ від 15.03.2022 "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" призупинено дію трудових договорів без збереження заробітної плати з 01.04.2022р. до закінчення воєнного стану у зв`язку з неможливістю здійснення діяльності підприємства через знаходження у зоні проведення бойових дій. Копія Наказу №30/03/22 від 30.03.22 про призупинення дії трудових договорів додається. Засоби виробництва ТОВ «Енергоремонт Україна» пошкоджені та частково зруйновані.

Вирішуючи клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

Водночас формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Отже, 3% річних та інфляційні нарахування, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями.

Згідно зі ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Оскільки проценти та інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, суд не має правових підстав для їх зменшення, тому відмовляє відповідачу у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Заявою від 13.06.2023 позивач зменшив розмір позовних вимог до 176 187,82 грн. які підлягають оплаті судовим збором у розмірі 2642,81 грн.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати у розмірі 2 642,81грн відповідно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» про стягнення заборгованості в розмірі 176 187,82 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» (84500, Донецька обл., м. Бахмут, пров. Першотравневий, буд. 165, ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (69006, Запорізька обл.,м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ) заборгованість:

- основну суму боргу в розмірі 130 530,40 грн.,

- 3 % річних в розмірі 8032,73 грн;

- інфляційні витрати в розмірі 37 624,69 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» (84500, Донецька обл., м. Бахмут, пров. Першотравневий, буд. 165, ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ) судовий збір у розмірі 2 642,81 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2023.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Зельман