СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Харків Справа № 905/440/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

в порядку спрощеного провадження без виклику сторін;

розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-контакт", м. Слов`янськ, Донецька область (вх. 686Д/1),

на рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 (суддя Лобода Т.О., повний текст рішення підписаний 22.03.2023)

у справі №905/440/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт", м. Слов`янськ Донецької області,

про стягнення 121 421,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" про стягнення збитків в сумі 121 421,63 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" збитки в сумі 121 421,63 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:

- у податковій накладній № 8 від 08.11.2019, що складена відповідачем на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, зазначені дані, які не відповідають відомостям відповідної первинної бухгалтерської документації, що суперечить вимогам положень Податкового кодексу України та не може бути підставою для віднесення позивачем вказаної в ній суми ПДВ до податкового кредиту;

- відповідачем не було виконано обов`язку щодо складання у відповідності до вимог Податкового кодексу України податкової накладної на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, а також не обґрунтовано та не доведено належними доказами наявності поважних причин невиконання покладеного на нього обов`язку складання податкової накладної, показники якої відповідають документам первинного обліку;

- обставинами справи доведений факт наявності вини відповідача в бездіяльності щодо складання та реєстрації податкової накладної на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, внаслідок чого позивач позбавлений права на включення до складу свого податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 121 421,63 грн, яка була ним сплачена за придбаний товар за договором згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 на загальну суму 728 529,78 грн, а отже позивач отримав збитки в сумі 121 421,63 грн, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт", не погодився із зазначеним рішенням місцевого господарського суду та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного дослідження обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області №905/440/22 від 22.03.2023; прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити у сумі 49294,46 грн .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец-Контакт» посилалось на наступне:

- на виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Спец Контакт» було складено та зареєстровано податкові накладні на загальну суму 1 172 179,92 грн (в тому числі ПДВ 20% 195 563,32 грн), з урахуванням чого сума недоотримання податкового кредиту позивачем склала 49 294,46 грн (244 657,78-195563,32 = 49294,46 грн);

- податкова накладна є для покупця товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження;

- оскільки податкова накладна №8 від 08.11.2019 успішно пройшла реєстрацію, позбавити покупця права на податковий кредит неможливо, що свідчить про те, що позивач добровільно відмовився від податкового кредиту за наведеною накладною, тому позовні вимоги в частині стягнення 72 127,17грн не підлягають задоволенню.

Системою автоматизованого розподілу справ між суддями у відповідності до протоколу від 11.04.2023 для розгляду справи №905/440/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 у справі №905/440/22 витребувано у господарського суду Донецької області матеріали справи №905/440/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-контакт" (вх. 686Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22 до надходження матеріалів справи.

19.04.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/440/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 у справі №905/440/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-контакт" (вх. 686Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22 залишено без руху; встановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати (доплати) судового збору у встановлених порядку та розмірі (3 721,50грн).

28.04.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-контакт" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт просить долучити до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 у справі №905/440/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-контакт", м. Слов`янськ, Донецька область (вх. 686Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22; встановлено учасникам справи строк до 22.05.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; розпочато розгляд справи з 18.05.2023 без повідомлення учасників справи; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд.

29.05.2023 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Власна правова позиція Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" ґрунтується на тому, що:

- відповідач безпідставно посилається на те, що позивач добровільно відмовився від отримання податкового кредиту на суму 72 127,17грн, оскільки у розумінні положень п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України позивач може віднести суму податку саме у розмірі 121 421,63грн як таку, за яку залізницею було сплачено ПДВ за видатковою накладною №440 від 08.11.2019, а не будь-яку суму;

- між сторонами спору не було здійснено господарської операції, на підставі якої позивач мав право скласти податкову накладку від 08.11.2019 №8 на суму 432 763,02грн; відповідна накладна не стосується постачання товару згідно видаткової накладної від 08.11.2019 №440, тому доводи відповідача про можливість включення позивачем до суми податкового кредиту 72 127,17грн є необґрунтованими та не відповідають вимогам податкового законодавства;

- видаткова накладна від 08.11.2019 №440 була складена на схожий товар, однак якщо відповідач вважав, що він помилився як в обсягах поставленого товару, так і в його сумі, останній зобов`язаний був вчинити дії щодо корегування такої накладної.

Будь-яких інших заяв, клопотань щодо розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20.09.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" (постачальник) укладено договір поставки ПЗ/НХ-191061/НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію (далі товар) відповідно до Специфікації №1 (додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору.

За умовами наведеного договору:

- найменування товару: Костюм утеплений "Зима" (2019 року випуску) (п. 1.2 договору);

- кількість та асортимент товару визначається у специфікації №1 (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.4 договору);

- постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації №1 (Додаток №1), включає вартість товару, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно п. 5.1 Договору (п. 3.1 договору);

- загальна сума договору становить 1 467 946,68 грн, у тому числі ПДВ 20% 244 657,78 грн (п. 3.2 договору);

- сторони погодили, що оплата за кожну партію товару здійснюється покупцем у безготівковій формі не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів після дати поставки товару, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію товару, обумовлену згідно з п.6.1 договору та при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства (п.4.1 договору);

- оплата за поставлений товар по даному договору проводиться покупцем при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному податкових накладних (п.4.3 договору);

- постачальник здійснює поставку товару - склад покупця на умовах DDP (Київський головний матеріальний склад, Київська обл., Броварський р-н, с. Шевченкове, вул. Польова,5 (ст. Бобрик), (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» у ред. 2010 р.) (п. 5.1 договору);

- датою поставки товару вважається дата підписання Покупцем видаткової накладної або акта приймання-передачі (п.5.6 договору);

- тільки після отримання звіту про доставку та квитанції про підтвердження реєстрації (прийняття) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних Постачальник відправляє таку податкову накладну разом з квитанцією про реєстрацію Покупцю в електронному вигляді за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення «М.Е.DocIS». Відправка Покупцю зареєстрованої податкової накладної Постачальником здійснюється не пізніше дня, наступного за днем отримання квитанції про реєстрацію податкової накладної, але не пізніше 10 календарних днів від дати виписки податкової накладної/корегування податкової накладної (п.6.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 включно.

Сторонами договору підписано Специфікацію № 1 (Додаток № 1 до Договору), в якій визначено найменування, технічні характеристики, одиницю виміру, кількість товару, ціну без ПДВ та загальну суму поставки.

Так, постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар, а саме, костюм утеплений "Зима" у кількості 1 618 к-т на загальну суму 1 467 946,68грн (з ПДВ).

Сторонами стверджується, що інших договорів саме на поставку товару - Костюм утеплений "Зима" між сторонами не укладалось.

На виконання умов договору відповідачем здійснено поставку позивачу товару - Костюм утеплений "Зима" наступними партіями: у кількості 803 комплекти на загальну суму 728 529,78 грн, в т.ч. сума ПДВ 121 421,63 грн, що підтверджується видатковою накладною № 440 від 08.11.2019; у кількості 477 комплектів на загальну суму 432 763,02 грн, в т.ч. сума ПДВ 72 177,17 грн, що підтверджується видатковою накладною № 486 від 25.11.2019; у кількості 338 комплектів на загальну суму 306 653,88 грн, в т.ч. сума ПДВ 51 108,98 грн, що підтверджується видатковою накладною № 523 від 21.12.2019.

Відповідачем за вказаними поставками були подані наступні податкові накладні: податкова накладна № 8 від 08.11.2019 року на загальну суму 432763,02 грн, в тому числі ПДВ 72127,17 грн (квитанція №1 від 29.11.2019, реєстраційний номер документа ); податкова накладна № 99 від 25.11.2019 на загальну суму 432763,02 грн, в тому числі ПДВ 72127,17 грн (квитанція № 1 від 12.12.2019, реєстраційний номер документа ); податкова накладна № 85 від 21.12.2019 на загальну суму 306653,88 грн, в тому числі ПДВ 51 108,98 грн (квитанція №1 від 15.01.2020, реєстраційний номер документа , квитанція № 2 від 20.05.2020 року).

Посилаючись на те, що відповідач не склав податкову накладну на суму 121 421,63 грн та не зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних, у такий спосіб позбавивши позивача права на віднесення до складу податкового кредиту суму сплаченого податку на додану вартість в розмірі 121 421,63 грн у зв`язку з придбанням товару за договором згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 на загальну суму 728 529,78 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України України).

Згідно з ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Між сторонами виникли правовідносини за договором поставки від 20.09.2019 №ПЗ/НХ-191061/НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію відповідно до Специфікації №1, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що відповідач не склав податкову накладну на суму 121 421,63 грн та не зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних, що, на думку позивача, позбавляє його права на податковий кредит у сумі 121 421,63грн, що фактично є його збитками.

Стаття 14 Податкового кодексу України визначає, що податок на додану вартість це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу, податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 87.1 статті 187 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/ послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як встановлено вище, відповідачем за поставкою згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 була виписана податкова накладна № 8 від 08.11.2019, однак у наведеній податковій накладній зазначена менша сума поставки та ПДВ.

Позивачем було сплачено поставлений відповідачем згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 товар у загальній сумі 728 529,78 грн (в тому числі сума ПДВ - 121 421,63 грн), що підтверджується платіжним дорученням № 2466189 (№ 01) від 10.01.2020.

Разом з тим, відповідачем до податкової накладної № 8 від 08.11.2019 внесені відомості щодо поставки 477 комплектів костюму утепленого «Зима» на суму без ПДВ 360 635, 85 грн, крім того ПДВ 72 127,17 грн, всього з ПДВ 432 763,02 грн.

Вказане свідчить про те, що відповідні відомості не відповідають інформації, зазначеній у видатковій накладній № 440 від 08.11.2019, згідно якої відповідачем на адресу позивача було поставлено 803 комплекти костюму утепленого «Зима» на загальну суму 728 529,78 грн, в т.ч. сума без ПДВ - 607 108,15 грн, ПДВ - 121 421,63 грн.

Сторонами спору було зазначено про те, що між ними укладались інші договори щодо поставки товарів, однак на поставку комплектів костюму утепленого «Зима» був укладений лише вищезазначений договір.

Таким чином, незважаючи на те, що видаткова накладна є первинним документом, який підтверджує факт передачі товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця, у податковій накладній № 8 від 08.11.2019 зазначені дані, які не відповідають даним, що містяться в видатковій накладній № 440 від 08.11.2019.

Невідповідність відомостей полягає в невірно зазначеній в розділі Б кількості продукції, що була поставлена (графа 6), а також в сумі обсягу постачання (бази оподаткування) без урахування податку на додану вартість (графа 10) та сумі податку на додану вартість (графа 11).

Вказана податкова накладна складена на дату першої події (оформлення документа, що засвідчує факт поставки товару), але не на всю суму операції.

Відповідно до довідки позивача № НХ-04/3982 від 25.11.2022 сплачена позивачем сума ПДВ у розмірі 121 421,63 грн при придбанні товару за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019 до податкового кредиту останнього не включена.

Отже, встановлені обставини свідчать, що дані, які внесені відповідачем до податкової накладної № 8 від 08.11.2019, не відповідають тим, що містяться в первинних документах, складених за поставкою, на яку складена така податкова накладна, що свідчить про порушення вимог норм Податкового кодексу України та не може бути підставою для віднесення позивачем вказаної в ній суми ПДВ до податкового кредиту.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 41 ПКУ.

У випадках, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 ПКУ.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що після виявлення помилки відповідачем не було вжито заходів щодо усунення помилки податкової накладної та не подано на реєстрацію податкову накладну з вірно зазначеними даними.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає безпідставними доводи апелянта про те, що позивач міг використати та віднести до складу свого податкового кредиту суму ПДВ, що визначена в податковій накладній № 8 від 08.11.2019, адже вимогами Податкового кодексу України визначено необхідність формування показників податкової звітності лише на підставі первинних документів та заборону платникам податків формувати показники податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами, чим спростовуються доводи апелянта щодо часткового скасування судового рішення в частині стягнення 72 127,17грн.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

Так, в силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно частин 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п.1 ст.611 ЦК та ст.224 ГК є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не виконав вимог ст.201 ПК України, у зв`язку з цим скаржник був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 121 421,63грн.

При цьому, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, однак, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків.

Отже, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача, щодо невиконання визначеного законом обов`язку, зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача і зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що відповідачем не було виконано обов`язку щодо складання у відповідності до вимог Податкового кодексу України податкової накладної на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, а також не обґрунтовано та не доведено належними доказами наявності поважних причин невиконання покладеного на нього обов`язку складання податкової накладної, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо доведеності у даному випадку наявності вини відповідача в бездіяльності щодо складання та реєстрації податкової накладної на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, факту протиправної поведінки та вини відповідача, що стало наслідком виникнення у позивача збитків у сумі 121 421,63грн у зв`язку із позбавленням права включення відповідної суми до складу свого податкового кредиту .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було дотримано норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22 слід залишити без змін.

У відповідності до стаття 129 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-контакт» (вх. 686Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 22.03.2023 у справі №905/440/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.06.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко