ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1641/23
за позовом Дніпровський державний медичний університет

до Фізичної особи-підприємця Іпатова Володимира Анатолійовича

про стягнення 63 022,27 грн. за Договором про надання комунальних послуг установами, що знаходяться в приміщеннях ДЗ "ДМА МОЗУ" № 1/2022-К

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг: 7 388,72 грн. за опалення (забезпечення теплопостачання), 14 010,08 грн. за вивіз сміття, 41 623,47 грн. - експлуатаційних втрат, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договору №1/2022-К на надання комунальних послуг установам, що знаходяться в приміщеннях ДЗ "ДМА МОЗУ" від 26.01.2022.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано Відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю фінансування направлено Відповідачеві на його офіційну електронну адресу (зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Згідно з ч.5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи, що ухвали суду від 19.04.2023 направлено Відповідачеві 20.04.2023 на офіційну електронну адресу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, то 15-ти денний строк на подання відзиву сплив 06.05.2023.

Відповідач у визначені законом строки відзив на позов не подав.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2022 сторони уклали Договір № 1/2022-К на надання комунальних послуг установам, що знаходяться в приміщеннях ДЗ "ДМА МОЗУ" (далі Договір), за п. 1.1. якого Виконавець (Позивач) надає комунальні послуги по вивозу сміття та забезпечення теплопостачанням приміщенням площею 407,8 кв.м, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Яворницького, 24.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998р. № 699 "Про внесення змін до постанови КМУ з питань регулювання орендних відносин", а також наказу ДДМУ №27-адм від 16.04.2021 Замовник (Відповідач) сплачує Виконавцю експлуатаційні витрати на утримання приміщень, комплексує оплату за спожиті комунальні послуги згідно з рахунком, який виставляється щомісячно (п. 1.2. Договору).

Замовник зобов`язується щомісячно, в термін не пізніше 25 числа поточного місяця, сплачувати виставлені рахунки, незалежно від результатів власної господарської діяльності (п. 3.1. Договору).

Договір вступає в силу з монету його підписання (п. 4.1. Договору).

Відповідно до статті 631 ЦК України, умови Договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами, до його укладання, а саме з 01.01.2022 (п. 4.2. Договору).

Послуга вважається виконаною після підписання акту на надання комунальних послуг. Акт складається і підписується щомісячно повноважними представниками сторін (п. 5.1. Договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п. 7.1. Договору).

Відповідно до розд. 8 Договору термін дії Договору, початок 01.01.2022, закінчення 31.12.2022. Цей Договір укладено в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу.

На виконання вимог Договору Позивач надав, а Відповідач прийняв послуги, що підтверджується Актами прийому-передачі виконаних робіт: від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 19 066,86 грн., від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 18 950,70 грн., від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 3 128,03 грн., від 29.04.2022 за квітень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 29.07.2022 за липень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 6 421,49 грн., від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 9 186,41 грн., від 30.12.2022 за грудень 2022 року на суму 11 045,29 грн.

За даними Позивача, останній направив Відповідачеві претензію № 01-26/1467/13 від 31.08.2022 про сплату заборгованості відповідно до Договору № 1/2022-К від 26.01.2022 про надання комунальних послуг, у якій просив перерахувати заборгованість зі сплати комунальних та експлуатаційних послуг в загальній сумі 43 628,46 грн.

Відповідач частково сплачував за надані послуги, у зв`язку з чим, за даними Позивача, у ФОП Іпатова В.А. утворився борг перед Дніпровським державним медичним університетом у розмірі 63 022,27 грн. з яких: 7 388,72 грн. за опалення (забезпечення теплопостачання), 14 010,08 грн. за вивіз сміття, 41 623,47 грн. - експлуатаційних втрат.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт надання Позивачем послуг, наявність у Відповідача боргу перед Позивачем, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України),

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, акти прийому-передачі виконаних робіт), беручи до уваги, що строк виконання зобов`язань, відповідно до п. 3.1. Договору, настав, а також відсутність заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення 63 022,27 грн. боргу, з яких: 7 388,72 грн. за опалення (забезпечення теплопостачання), 14 010,08 грн. за вивіз сміття, 41 623,47 грн. - експлуатаційних втрат.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Іпатова Володимира Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Дніпровський державний медичний університет (49044, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 9, код 02010681) 14 010,08 грн. боргу з забезпечення теплопостачання, 14 010,08 грн. боргу за вивіз сміття, 41 623,47 грн. боргу за експлуатаційні витрати, 2 684,00 грн. судового боргу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК країни, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Суддя С.Г. Юзіков