ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Черкаси справа №925/513/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» (вул.Приморська, 18, м.Одеса, 65026, )

до фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 167 162,80 грн,

12.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни про стягнення грошовий коштів у розмірі 167 162,80 грн, з яких 25203,00 грн 3% річних, 141 959,80 грн інфляційні втрати. У позовній заяві, позивач також просить суд відшкодувати судові витрати у сумі 22684,00 грн з яких 2684,00 грн судовий збір, 20000,00 грн - витрати за правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 задоволено вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер» та стягнуто з фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни 389 144,88 грн збитків, 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, 5837,17 грн судового збору, які були стягнуті у зв`язку з порушенням відповідачем договору перевезення. На час звернення з цим позовом до суду відповідачкою не сплачена повна сума стягнутих збитків, станом на 12.04.2023 залишок нестягнутих збитків становить 305 351,07 грн. Позивач нарахував на цю суму інфляційні та річні, які просить стягнути з відповідачки у примусовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачці строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 22.05.2023, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 11.05.2023.

Відповідачка у встановлений судом строк, відзив на позов та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надала. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 17.04.2023 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, яка вказана позивачем у позові та є адресою її місцезнаходження (судом був замовлений витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) та 26.04.2023 була вручена відповідачці, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а також підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта».

Про відкриття провадження у справі відповідачку також було повідомлено судом шляхом оприлюднення на офіційному сайті Господарського суду Черкаської області оголошення.

З огляду на наведені правові норми, суд вважає, що ним виконано обов`язок щодо належного повідомлення відповідачки, тому справа підлягає розгляду, з метою забезпечення на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідачки про розгляд справи та неподання нею відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.02.2021 у справі №925/1278/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» до фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни, про стягнення 389 144,88 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №925/1278/20 скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 16.02.2021 у справі №925/1278/20 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» 389 144,88 грн збитків, 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, 5837,17 грн судового збору за подання позовної заяви та 8755,76 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Північним апеляційним господарським судом у справі №925/1278/20 встановлені наступні факти.

31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора» (замовник, клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» (експедитор) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування вантажів №31 (далі договір-1).

Відповідно до пункту 1.1 договору-1 клієнт доручає, а експедитор приймає на себе обов`язки від свого імені та за рахунок клієнта здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування вантажів автомобільним транспортом по території України.

Пунктом 2.1.4 договору-1 встановлено, що експедитор зобов`язаний забезпечити перевезення та збереження (цілісність та неушкодженість) вантажу, що належить клієнту, не допускаючи повної або часткової його втрати, пошкодження з моменту його прийняття для перевезення та до моменту видачі (передачі) в пункті призначення уповноваженій на одержання вантажу особі.

У пункті 8.3 договору-1 сторони погодили, що експедитор несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу від повної чи часткової втрати, ушкодження чи псування при перевезенні у розмірі фактичної шкоди: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

20.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» оформлено заявку на перевезення вантажу №1 від 20.02.2018 (заявка-1), предметом якої є організація забезпечення доставки вантажу автомобільним транспортом Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» за замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» за наступними умовами: маршрут-перевезення: Білозір`я - Запоріжжя; адреса завантаження Черкаська область, район Черкаський, с. Білозір`я, вул. Незалежності, буд. 2-А; адреса розвантаження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. ЗВ; дата завантаження: 20.02.2018.

У свою чергу, 17.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ставангер» (виконавець) укладено договір перевезення вантажу та транспортного експедирування №1702 (далі договір-2).

Згідно із пунктом 1.1 договору -2 замовник доручає перевезення вантажу, а виконавець зобов`язується доставити наданий замовником вантаж (організувати доставку вантажу) до пункту призначення в обумовлений сторонами строк та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі вантажоодержувачу, а замовник зобов`язаний вчасно оплатити послуги перевезення (організацію перевезень).

Виконавець несе повну майнову відповідальність за пошкодження, знищення, викрадення або втрату прийнятого до перевезення вантажу до моменту передачі його вантажоодержувачу. У разі пошкодження, знищення, викрадення або втрати вантажу виконавець компенсує замовнику повну вартість пошкодженого, знищеного, викраденого або втраченого вантажу (пункт 5.2 договору-2).

20.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ставангер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» оформлено заявку на перевезення вантажу №20022018-3 від 20.02.2018 (заявка - 2) за маршрутом Білозір`я - Запоріжжя, адреса завантаження Черкаська область, м. Білозір`я,

дата завантаження - 20.02.2018, транспортний засіб ДАФ НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 , водій: ОСОБА_1 .

Також 20.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер» (замовник) уклало з фізичною особою-підприємцем Міщенко Наталею Вячеславівною (перевізник) договір перевезення вантажу №20022018-1 від 20.02.2018 (далі договір-3).

Пунктом 2.1 договору-3 визначено, що на кожне перевезення оформляється заявка, яка складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою замовника і передається перевізнику за допомогою факсимільного чи електронного зв`язку (за допомогою мережі Інтернет) та є невід`ємною частиною договору.

Згідно із пунктом 5.2 договору-3 перевізник несе повну майнову відповідальність за пошкодження, знищення, викрадення або втрату прийнятого до перевезення вантажу до моменту передачі його вантажоотримувачу. У разі пошкодження, знищення, викрадення або втрати вантажу перевізник компенсує замовнику повну вартість пошкодженого, знищеного, викраденого або втраченого вантажу.

У цей же день 20.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ставангер» та фізичною особою-підприємцем Міщенко Наталею В`ячеславівною оформлено заявку на перевезення вантажу №20022018-3 від 20.02.2018 (заявка-3).

У пункті 1 заявки-3 сторони зазначили, що замовник від власного імені, за дорученням клієнта (первинний замовник (вантажовідправник) замовника) доручає, а перевізник бере на себе обов`язок здійснити перевезення на наступних умовах: маршрут-перевезення: Білозір`я - Запоріжжя; адреса завантаження Черкаська область, м. Білозір`я, дата завантаження: 20.02.2018.

Перевізник для здійснення перевезення використовує автомобіль ДАФ НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 , водій: ОСОБА_1 . Перевізник гарантує, що перевезення здійснюється транспортним засобом, яким він користується на законних підставах (пункти 2, 3 заявки-3).

23.02.2018 складено акт №4, в якому зазначено, що під час прийому виявлено недостачу вантажу у кількості 184 вантажних місць мішки з насінням соняшника.

23.02.2018 складено акт експертизи №О-3033, в якому експертом Запорізької торгово-промислової палати Чайніковим І.В. встановлено відсутність 184 вантажних місць мішки з насінням соняшника.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 у справі №923/133/19, яке залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслойд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» вартість втраченого вантажу у розмірі 689 144,88 грн та 10337,17 грн судового збору.

У рішенні від 25.02.2020 у справі № 923/133/19 Господарський суд Херсонської області встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Транслойд» як експедитор є особою, яка організувала перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом-перевезення: Білозір`я-Запоріжжя, адреса завантаження Черкаська область, район Черкаський, с. Білозірья, вул. Незалежності, буд. 2-А; адреса розвантаження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. 3 В; дата завантаження: 20.02.2018, для здійснення перевезення використовувався автомобіль: марка: ДАФ; держ. номер тягача: НОМЕР_2 ; держ. номер напівпричепа: НОМЕР_3 ; водієм якого є ОСОБА_1 з оформленням ТТН №П20-1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Транслойд» залучив до виконання договору транспортно-експедиторського обслуговування вантажів №31 від 31.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер», що підтверджується договором перевезення вантажу та транспортного експедирування №1702 від 17.02.2017 (Товариство з обмеженою відповідальністю «Транслойд» - замовник, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер» - виконавець), а останній, в свою чергу, - фізичну особу-підприємця Міщенко Н.В., що підтверджується договором перевезення вантажу №20022018-1 від 20.02.2018 (Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер» - замовник, а фізична особа-підприємець Міщенко Н.В. - перевізник).

Отже, перевізником вантажу щодо перевезення якого була оформлена ТТН №П20-1, є фізична особа-підприємець Міщенко Н.В., яка є власником автомобіля марки ДАФ, держ. номер НОМЕР_2 та напівпричепа держ. номер: НОМЕР_3 . Водій ОСОБА_1 має трудові відносини з фізичною особою-підприємцем Міщенко Н.В.

На виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 у справі №923/133/19 Товариство з обмеженою відповідальністю «Транслойд» відшкодувало вартість втраченого вантажу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора», згідно з платіжними дорученнями: №2668 від 25.09.2020 на суму 139 144,88 грн, № 2632 від 22.09.2020 на суму 250 000,00 грн., № 2589 від 18.09.2020 на суму 300 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер», у свою чергу, відшкодувало вартість втраченого вантажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Транслойд», що підтверджується платіжними дорученнями: №2435 від 18.09.2020 на суму 95000,00 грн, №2436 від 18.09.2020 на суму 92000,00 грн, №2437 від 18.09.2020 на суму 50000,00 грн., №2434 від 18.09.2020 на суму 80000,00 грн.

Суд встановив, що 25.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ставангер» укладено угоду про залік зустрічних однорідних вимог №2 - ПР від 25.09.2020 на суму 372 144,88 грн.

Звертаючись з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставангер» вказало, що відшкодувало вартість втраченого вантажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Транслойд», у зв`язку з чим, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до фізичної особи-підприємця Міщенко Н.В. у розмірі виплаченого відшкодування вартості втраченого вантажу при його перевезенні у розмірі 389 144,88 грн.

Як вказано в частині 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Отже, постанова Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №925/1278/20, яка набрала законної сили у встановленому порядку, не може бути поставлена під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть їй суперечити.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 Господарським судом Черкаської області видано наказ №925/1278/20 від 28.07.2021.

Судом також встановлено, що за заявою позивача приватним виконавцем постановою від 29.07.2021 відкрито виконавче провадження №66328075 з виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №925/1278/20.

У результаті продажу майна відповідачки 03.02.2022 приватним виконавцем Матвійчук Ю.В. перераховано на користь позивача 83793,81 грн, що підтверджується платіжним дорученням №64, у призначенні платежу якого зазначено: борг згідно з наказом №925/1278/20 від 28.07.2021.

Залишок нестягнутої за рішенням суду суми збитків станом на 12.04.2023 становить 305 351,07 грн.

Предметом спору у цій справі, є вимога позивача про стягнення з відповідачки 3% річних та інфляційних витрат у зв`язку з простроченням відповідачкою виконання зобов`язання з відшкодування вартості втраченого вантажу при його перевезенні у розмірі 389 144,88 грн.

У статті 11 Цивільного кодексу визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Як зазначено вище постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №925/1278/20 стягнуто з фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» 389 144,88 грн збитків, 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, 5837,17 грн судового збору за подання позовної заяви та 8755,76 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Вказане рішення на час звернення позивача з цим позовом не виконано, залишок нестягнутої за рішенням суду суми збитків станом на 12.04.2023 становить 305 351,07 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Відповідачка постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у добровільному порядку не виконала та не сплатила на користь позивача збитки, які були стягнуті з неї за рішенням суду, доказів іншого матеріали справи не містять.

Отже, наявність рішення суду про стягнення заборгованості не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення обов`язку відповідачки з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє його обов`язків та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідачки 25203,00 грн річних та 141 959,80 грн інфляційних витрат, які нараховані ним за період з 11.11.2020 (дата подачі відповідачкою відзиву у справі №925/1278/20) до 03.02.2022 (дата часткового зарахування коштів за рішенням суду) на суму збитків 389 144,00 та за період з 04.02.2022 до 12.04.2023 на суму 305 351,07 грн.

Суд не погоджується із визначеним позивачем строком нарахування річних та інфляційних на присуджену до стягнення суму збитків, оскільки розмір та підставність спричинення відповідачкою збитків позивачу було встановлено Північним апеляційним господарським судом у постанові від 30.06.2021 у справі №925/1278/20, тому саме з цієї дати у позивача є право на нарахування виплат (інфляційних і річних), які передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

За розрахунком суду, розмір 3% річних (на суму 389 144,00 грн) за період 30.06.2021 до 03.02.2022 становить 7004,59 грн, розмір інфляційних витрат за цей період становить 18625,36 грн, а за період з 04.02.2022 до 12.04.2023 (на суму 305 351,07 грн) розмір 3% річних становить 10867,15 грн, а розмір інфляційних витрат за цей період становить 87828,44 грн.

Отже, суд частково задовольняє вимоги позивача (з урахуванням розміру заявлених позовних вимог) та присуджує до стягнення з відповідачки 3% річних у сумі 17846,59 грн та інфляційних витрат у сумі 106 453,78 грн.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» до фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни підлягають до часткового задоволення у частині стягнення з відповідачки 7280,66 грн 3% річних та 18625,36 грн інфляційних витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки у сумі 1995,79 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставангер» (вул.Приморська, 18, м.Одеса, 65026, ) 17846,59 грн 3% річних, 106 453,78 грн інфляційних витрат та 1995,79 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко