РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.06.2023Справа № 910/4130/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОКАТ-УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ ІНВЕСТ ГРУП

про стягнення 113 200,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДПРОКАТ-УКРАЇНА" (далі - позивач, ТОВ "БУДПРОКАТ-УКРАЇНА") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ ІНВЕСТ ГРУП" (далі - відповідач, ТОВ "ТРАСТ ІНВЕСТ ГРУП") про стягнення 113 200,00 грн на підставі Договору оренди № А 00115940 від 16.06.2021, з яких: 69 600,00 грн вартості обладнання, 42 600,00 грн заборгованості по орендній платі та 1 000,00 грн неустойки.

21.03.2023 позивачем сформовано в системі "Електронний суд" клопотання про долучення доказів, яке зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 позовну заяву ТОВ"БУДПРОКАТ-УКРАЇНА" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

30.03.2023 позивачем сформовано в системі "Електронний суд" заяву про усунення недоліків, яка зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

31.03.2023 позивачем сформовано в системі "Електронний суд" клопотання про долучення доказів, яке зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "БУДПРОКАТ-УКРАЇНА" та відкрито провадження у справі № 910/4130/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

16.06.2021 між ТОВ "БУДПРОКАТ-УКРАЇНА" (далі - орендодавець, позивач) та ТОВ "ТРАСТ ІНВЕСТ ГРУП" (далі - орендар, відповідач) укладено Договір оренди №А00115940 (далі - Договір), згідно п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (далі - обладнання), яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим Договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього Договору. Орендар зобов`язується повернути обладнання на визначених цим Договором умовах.

Найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному Додатку та Акті передачі обладнання у тимчасове користування до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1. Договору узгоджено, що орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу і вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є невід`ємною частиною даного Договору. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обладнання в оренду та до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди).

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що вартість оренди, зазначена у відповідному Додатку, дійсна й не підлягає зміні орендодавцем за умови 100% передоплати орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в Акті передачі обладнання в тимчасове користування.

Відповідно до п. 3.1. Договору, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Сторони погодили, що рахунки на оплату, які сформовані орендодавцем та направлені або можуть бути направлені з його електронної пошти орендарю є належною підставою для проведення орендарем оплати за цим Договором (пп. 3.1.1 п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 3.2. Договору, розрахунки за цим Договором здійснюються орендарем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що у випадку продовження терміну оренди або часу фактичного користування обладнанням, орендар зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди, при цьому самостійно розрахувавши додаткову вартість оренди та, не пізніше останнього дня обумовленого сторонами терміну оренди, або наступного банківського дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди, перерахувати орендну плату на поточний рахунок орендодавця.

Згідно з п. 4.1 Договору початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за Актом передачі обладнання в тимчасове користування.

У пункті 4.3. Договору сторони узгодили, що термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному і не забрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Договору, орендодавець передає орендарю обладнання згідно відповідного Додатку, на своєму складі в технічно справному робочому стані. Орендар (його уповноважений представник) зобов`язаний у присутності орендодавця в момент передачі пересвідчитись у справності обладнання, яке передається йому в оренду, а також особливостях його роботи, та застосування, і після цього підписати Акт передачі обладнання в тимчасове користування.

Повернення обладнання здійснюється у зв`язку із закінченням терміну оренди або з письмовою вимогою орендодавця у випадках передбачених даним Договором. Повернення обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання Акту повернення обладнання з тимчасового користування (далі - Акт повернення) (п. 5.6 Договору).

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 Договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до пп. 6.2.10 п. 6.2 Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю за Актом повернення обладнання з тимчасового користування (оренди) в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди або протягом 2-х діб з моменту отримання письмової вимоги від орендодавця.

Пунктом 10.7 Договору сторони узгодили, що в у разі здійснення орендарем часткової оплати, а також вчинення інших дій, які свідчать про схвалення факту отримання обладнання в тимчасове користування/отримання послуг оренди обладнання, як то підписання акту передачі обладнання в тимчасове користування, направлення письмового звернення, листа, телеграми, зокрема на електронну адресу орендодавця, тощо, орендар в подальшому не може посилатись на неотримання послуг/обладнання з мотивів відсутності належних повноважень представника на отримання такого обладнання і орендар зобов`язується сплатити орендну плату за користування таким обладнанням на умовах даного Договору. Орендодавець має право пред`явити вимогу здійснити повну оплату орендної плати за весь строк оренди.

Пунктом 10.10 Договору сторони узгодили, що документи, які відправлені електронною поштою, в тому числі рахунки на оплату, сформовані орендодавцем та направлені з його електронної пошти орендарю, мають для сторін цього Договору повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані в судові інстанції та інші державні органи в якості належних доказів і не можуть заперечуватись сторонами за цим Договором.

Відповідно до п. 8.1 Договору, Договір набуває чинності з моменту йог підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Позивач зазначив, що згідно Акту 7 від 15.02.2022 передачі обладнання у тимчасове користування, який є Додатком від 15.02.2022 до Договору, ним було передано відповідачу в оренду обладнання, а саме: опалубка у складі 1 компл., вартість обладнання у зазначеній комплектації 69 600,00 грн, вартість оренди обладнання 300,00 грн/доба, на строк 30 діб з 15.02.2022.

На твердження позивача, відповідач (орендар), в порушення зобов`язань за Договором, не оплатив послуги оренди обладнання на загальну суму 42 600,00 грн за період з жовтня 2022 по січень 2023 згідно наступних згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг):

№202 від 31.01.2023 на суму 8 700,00 грн (рахунок на оплату №25 від 05.01.2023);

№342 від 22.02.2023 на суму 6 600,00 грн (рахунок на оплату №338 від 03.02.2023);

№3601 від 31.10.2022 на суму 9 300,00 грн (рахунок на оплату №3992 від 17.10.2022);

№3905 від 30.11.2022 на суму 9 000,00 грн (рахунок на оплату №4439 від 04.11.2022);

№4263 від 31.12.2022 на суму 9 000,00 грн (рахунок на оплату №4854 від 05.12.2022) (далі разом - Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з жовтня 2022 по січень 2023 на загальну суму 42 600,00 грн).

Позивач вказав, що інші Акти здачі-приймання робіт (надання послуг), за період з лютого по вересень 2022 року, оплачені відповідачем та не є предметом спору між сторонами.

Оскільки відповідач не сплатив орендну плату за користування обладнанням, позивач направив на адресу відповідача Повідомлення (вимогу) за договором оренди від 07.03.2023, з вимогою негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі.

Відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, спірну заборгованість не оплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 69 600,00 грн вартості обладнання, 42 600,00 грн заборгованості по орендній платі, а також 1 000,00 грн неустойки.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Частиною 4 наведеної статті ГПК України встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 960 підтверджується вручення поштового відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/4130/23 представнику відповідача за довіреністю.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений строк без поважних причин, суд відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Договір оренди №А00115940 від 16.06.2021 підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками сторін.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

В силу приписів 204 ЦК України, Договір оренди №А00115940 від 16.06.2021 вважається правомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Укладений між позивачем та відповідачем Договір оренди №А00115940 від 16.06.2021 є договором найму (оренди).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 759-765, 782, 785 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України).

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд (ч. 1 ст. 782 ЦК України).

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1). Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо вимоги позивача про стягнення 42 600,00 грн заборгованості по орендній платі.

Як встановлено судом, Акт 7 від 15.02.2022 передачі обладнання у тимчасове користування, який є Додатком до Договору, містить підпис уповноваженої особи відповідача та скріплений печаткою відповідача. Враховуючи умови п. 10.10 Договору, даний акт породжує права і обов`язки для сторін Договору.

Актом 7 від 15.02.2022 підтверджується факт передачі позивачем в оренду відповідачу обладнання - опалубка у складі 1 компл., вартістю 69 600,00 грн, на строк 30 діб з 15.02.2022 із визначеною вартістю оренди обладнання 300,00 грн/доба.

Судом встановлено, що умовами Договору на відповідача покладено обов`язок своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату (пп. 6.2.1 п. 6.2 Договору); орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду (п. 3.1. Договору).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем оренди обладнання згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №202 від 31.01.2023; №342 від 22.02.2023; №3601 від 31.10.2022; №3905 від 30.11.2022; №4263 від 31.12.2022 на загальну суму 42 600,00 грн.

Відповідно до пп. 3.5.1 п. 3.5 Договору акти виконаних робіт направляються через програмний комплекс "М.Е. Doc", або поштовим відправленням у разі відсутності у орендаря можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення. Орендар зобов`язаний підписати наданий акт та передати підписаний примірник акту орендодавцю протягом 5-ти днів з моменту його отримання або надати вмотивовану відмову від підписання акту. Сторонами також узгоджено, що у разі не надання орендарем орендодавцю відповідного акту або вмотивованої відмови від підписання акту виконаних послуг у встановлений цим договором строк, акт виконаних робіт вважається підписаним та погодженим між сторонами, та підлягає оплаті орендарем без заперечень, а орендодавець має право робити бухгалтерський і податковий облік за своїми даними а також здійснити передбачені законодавством дії по формуванню податкового зобов`язання.

Як встановлено судом, наведені Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 42 600,00 грн позивач склав та згідно з пп. 3.5.1 п. 3.5 Договору направив відповідачу на погодження та підписання через програмний комплекс "М.Е. Doc", докази чого додано до позовної заяви.

Судом враховано, що матеріали справи не містять повідомлення орендаря (відповідача) щодо відсутності у нього можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення, а відтак вищенаведені акти направлено відповідачу у спосіб, встановлений умовами Договору.

Матеріали справи не містять доказів мотивованої відмови відповідача від підписання вищенаведених актів у встановлений Договором строк (протягом 5-ти днів з моменту його отримання (пп. 3.5.1 п. 3.5 Договору)), а відтак Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з жовтня 2022 по січень 2023 на загальну суму 42 600,00 грн вважаються підписаними та погодженими між сторонами в силу умов пп. 3.5.1 п. 3.5 Договору та підлягають оплаті відповідачем без заперечень.

Враховуючи те, що строк оплати Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з жовтня 2022 по січень 2023 на загальну суму 42 600,00 грн є таким, що настав, та відповідач станом на час вирішення спору по суті не надав документи, які свідчать про погашення перед позивачем спірної заборгованості по орендній платі у розмірі 42 600,00 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 42 600,00 грн заборгованості по орендній платі.

Щодо вимоги позивача про стягнення 69 600,00 грн вартості неповернутого обладнання.

Судом встановлено, що умовами Договору на відповідача покладено обов`язок повернути орендодавцю за Актом повернення обладнання з тимчасового користування (оренди) в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди або протягом 2-х діб з моменту отримання письмової вимоги від орендодавця (6.2.10 п. 6.2 Договору).

Пунктом 4.4 Договору встановлено, що при намірі орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступної оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди або з моменту отримання вимоги від орендодавця про повернення обладнання. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінчення терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право: самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання, і т.п. на підставі наданого рахунку орендодавця; або відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Термін оренди, встановлений Актом 7 від 15.02.2022 (30 днів з 15.02.2022), продовжувався, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з лютого 2022 по вересень 2022 та за період з жовтня 2022 по січень 2023. Як встановлено судом, відповідач не здійснив оплату Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з жовтня 2022 по січень 2023, тобто не здійснив оплату наступної оренди, а тому був зобов`язаний повернути обладнання позивачу у зв`язку із закінчення терміну оренди.

Проте, відповідач не повернув обладнання позивачу після закінчення терміну оренди, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Зокрема, матеріали справи не містять підписаного сторонами Акту повернення обладнання з тимчасового користування (п. 5.6 Договору).

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що орендар повинен повернути обладнання у день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному додатку до цього Договору та/або в Акті передачі, або зазначений у вимозі орендодавця про повернення обладнання у строк, у визначених Договором випадках.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме описом вкладення, накладною та фіскальним чеком № 461 від 09.03.2023, підтверджується, що позивач направив відповідачу у письмовій формі засобами поштового зв`язку Повідомлення (вимогу) за договором оренди від 07.03.2023 з вимогою негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі. Керуючись п. 4.4 Договору, позивач повідомив відповідача, що у випадку не повернення обладнання орендарем у зв`язку із закінчення терміну оренди, позивач заявляє про відмову від прийняття обладнання.

У такому випадку, як встановлено п. 4.4 Договору, відповідач був зобов`язаний відшкодувати позивачеві вартість неповернутого обладнання протягом 7 днів з моменту отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Вартість переданого відповідачу обладнання у сумі 69 600,00 грн підтверджується Актом 7 від 15.02.2022 передачі обладнання у тимчасове користування.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про не отримання відповідачем направленого йому позивачем Повідомлення (вимогу) за договором оренди від 07.03.2023. Водночас, згідно інформації сервісу відстеження поштового відправлення, наявної на офіційному сайті АТ "Укрпошта", підтверджується, що поштове відправлення № 461 від 09.03.2023 (яким направлено Повідомлення (вимогу) за договором оренди від 07.03.2023) вручено відповідачеві 23.03.2023.

Враховуючи те, що строк відшкодування позивачеві вартості неповернутого обладнання є таким, що настав, та відповідач станом на час вирішення спору по суті не надав документи, які свідчать про відшкодування позивачеві вартості переданого в оренду обладнання у сумі 69 600,00 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 69 600,00 грн вартості обладнання за Договором.

Щодо вимоги позивача про стягнення 1 000,00 грн неустойки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 2 статті 785 ЦК України встановлено, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ч. 2).

Відповідно до п. 7.2 Договору встановлено, що за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки.

Судом встановлено факт прострочення повернення обладнання за Договором, а відтак наявні підстави для сплати відповідачем неустойки, передбаченої п. 7.2 Договору.

Приписами статті 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачем реалізовано своє процесуальне права на подання позову про стягнення неустойки в сумі 1 000,00 грн, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі за розрахунком позивача, яким враховано здійснений відповідачем гарантійний платіж у сумі 8 000,00 грн, про що зазначено в Актом 7 від 15.02.2022.

За правилами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши подані докази в порядку ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який складається з судового збору.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України та задоволення позову повністю, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАСТ ІНВЕСТ ГРУП" (Україна, 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, буд. 5; ідентифікаційний код 38826915) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОКАТ-УКРАЇНА" (Україна, 04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18, офіс 7-Б; ідентифікаційний код 41668417) 42 600,00 грн (сорок дві тисячі шістсот гривень 00 коп.) заборгованості по орендній платі, 69 600,00 грн (шістдесят дев`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.) вартості обладнання, 1 000,00 грн (одну тисячу гривень 00 коп.) неустойки, 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 28.06.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА