ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1735/23

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення 10 829,90 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське на свою користь заборгованість у розмірі 10 829,90 грн з яких: основна заборгованість 1 0584,00грн, пеня у розмірі 231,98 грн, 3% річних у розмірі 13,92 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу №094205L5H8AP016 від 01.01.2016 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з розподілу природного газу за лютий 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

24.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти позову заперечує та просить в його задоволенні відмовити. Відповідач не погоджується із наявністю боргу за договором розподілу природного газу №094205L5H8AP016 від 01.10.2016, посилаючись на що на даний час тариф на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для АТ "Дніпропетровськгаз" не встановлено (постанова НКРЕКП від 22.12.2021 №2745 є неправомірною), і Акціонерне товариство "Дніпроазот", керуючись п. 6.2. договору, до моменту встановлення Оператору ГРМ нового тарифу на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має сплачувати за послуги АТ "Дніпропетровськгаз" у 2020-2022 роках за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ за фізичний обсяг розподілу природного газу (тобто за тарифом, встановленим постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №425), і в строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (як це визначено п. 6.4. Договору).

Таким чином, виходячи з приписів пункту 6.2. договору Акціонерне товариство "Дніпроазот" до моменту встановлення для АТ "Дніпропетровськгаз" нового тарифу на послуги з розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має здійснювати оплату послуг з розподілу природного газу за тарифом, встановленим згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, та у строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг, тобто за фактичний розподіл газу у розрахунковому періоді, і з урахуванням раніше перерахованих у 2020-2022 роках коштів.

Внаслідок застосування тарифу 580,60 грн. за 1000 мЗ (без урахування ПДВ) до спірних правовідносин, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, у АТ "Дніпроазот" наявна переплата за надані Позивачем у 2021 році послуги, переплата за надані позивачем у 2020 році послуги, яка відповідно до п. 6 ст. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем має бути врахована як оплата за отримані послуги у майбутніх періодах. Тобто у відповідача відсутня заборгованість за надані послуги АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" у лютому 2023 року.

Також відповідач посилається на наявність на форс-мажорних обставин.

01.05.2023 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача та зазначає, що ним застосований чинний тариф, який на даний час не скасований.

Позивач зазначає, що вартість послуг з розподілу газу визначена у відповідності до умов договору, Кодексу ГРМ, акту приймання-передачі природного газу 3ДГП069513 від 30.09.2022 та листа від 19.10.2022 за вих. №1735/01-6.

Також позивач вважає необґрунтованими посилання на форс-мажорних обставин.

24.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи №904/1735/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Дніпроазот" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін.

24.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5998/20.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Дніпроазот" про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5998/20.

24.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/7137/22.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Дніпроазот" про зупинення провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/7137/22.

24.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/1125/20.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Дніпроазот" про зупинення провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/1125/20.

24.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/9962/21.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Дніпроазот" про зупинення провадження у справі №904/1735/23 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/9962/21.

02.06.2023 від Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшла заява про забезпечення доказів, у якій просить прийняти та задовольнити дану заяву про забезпечення доказів у справі №904/1735/23. Здійснити забезпечення доказів шляхом їх витребування у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" оригінали всіх документів економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг позивача у 2022-2023 роках.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2023 прийнято заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення доказів та призначити її до розгляду в засіданні на 07.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2023 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення доказів у справі №904/1735/23 відмовлено.

12.06.2023 від Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшла заява про роз`яснення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2023 у справі, у якій просить роз`яснити:

- якими належними та допустимими доказами Акціонерне товариство "Дніпроазот" має довести свої заперечення стосовно неправомірності визначення вартості наданих у лютому 2023 році послуг з боку Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз";

- які конкретні підстави є достатніми (необхідними) для задоволення заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення доказів, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи №904/1735/23.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 Акціонерному товариству "Дніпроазот" відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2023 у справі.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач подав відзив на позов, позивач подав відповідь на відзив, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (надалі - позивач, оператор ГРМ) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроазот", яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство "Дніпроазот" (додаткова угода №5 від 29.05.2018) (далі - відповідач, споживач) укладений договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовими) шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016 (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору визначено, що типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору).

Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1 договору).

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.1 договору).

Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (пункт 6.2 договору в редакції додаткової угоди №7 від 01.08.2018).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 6.4 договору).

Згідно з пунктом 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Відповідно до пункту 6.8. договору надання оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку визначені цим договором (пункт 7.4 договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1 договору).

Споживачу був присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56ХО00005L5Н800Н.

Згідно з Постановою НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2745, для клієнтів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб, м на місяць (без урахування ПДВ).

На виконання умов договору позивач надав відповідачеві послуги з розподілу природного газу (потужності): у лютому 2023 року на суму 10 584,00 грн. з ПДВ, що підтверджується актом наданих послуг №ДГП83002096 від 28.02.2023, рахунок на оплату послуг №63003425 від 28.02.2023.

Вказані документи були направлені в адресу споживача 03.03.2023 разом із вимогою про оплату, що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком та накладною АТ "Укрпошта".

Акціонерним товариством "Дніпроазот" не здійснено плати за отримані послуги з розподілу газу за лютий 2023 року, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 10 584,00 грн, заборгованості за послуги з розподілу газу, 231,98 грн пені, 13,92 грн. 3% річних.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №094205L5H8AP016 розподілу природного газу від 01.01.2016, факт надання послуг з розподілу газу, строк оплати, строк дії договору, наявність / відсутність прострочення оплати за послуги з розподілу газу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 6.6 договору, строк оплати послуг з розподілу газу за лютий 2023 року у сумі 10 584,00 грн. є таким, що настав.

Акціонерне товариство "Дніпроазот" проти позову заперечує, посилаючись на що на даний час тариф на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для АТ "Дніпропетровськгаз" не встановлено (постанова НКРЕКП від 22.12.2021 №2745 є неправомірною), і Акціонерне товариство "Дніпроазот", керуючись п. 6.2. договору, до моменту встановлення Оператору ГРМ нового тарифу на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має сплачувати за послуги АТ "Дніпропетровськгаз" у 2020-2022 роках за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ за фізичний обсяг розподілу природного газу (тобто за тарифом, встановленим постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №425), і в строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (як це визначено п. 6.4. Договору).

За доводами Акціонерного товариства "Дніпроазот" до моменту встановлення для АТ "Дніпропетровськгаз" нового тарифу на послуги з розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має здійснювати оплату послуг з розподілу природного газу за тарифом, встановленим згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, та у строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг, тобто за фактичний розподіл газу у розрахунковому періоді, і з урахуванням раніше перерахованих у 2020-2022 роках коштів.

Внаслідок застосування тарифу 580,60 грн. за 1000 мЗ (без урахування ПДВ) до спірних правовідносин, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, у АТ "Дніпроазот" наявна переплата за надані Позивачем у 2021 році послуги, переплата за надані позивачем у 2020 році послуги, яка відповідно до п. 6 ст. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем має бути врахована як оплата за отримані послуги у майбутніх періодах. Тобто у відповідача відсутня заборгованість за надані послуги АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" у лютому 2023 року.

Господарський суд відхиляє вказані доводи відповідача з огляду на таке.

Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надані Акціонерному товариству "Дніпроазот" послуги з розподілу природного газу (потужності): у лютому 2023 року в об`ємі 5 852,77 м3, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №ДГП0076556 від 28.02.2023.

Вартість послуг з розподілу газу Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" визначено на підставі постанови НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2745, якою для клієнтів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб, м на місяць (без урахування ПДВ).

Станом на час виставлення рахунку на оплату послуг з розподілу газу за лютий 2023 року та станом на час ухвалення рішення у справі постанова НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2745 не скасована в установленому порядку.

За таких обставин господарський суд вважає правомірними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10 584,00 грн, заборгованості за послуги з розподілу газу у лютому 2023 року.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини господарський суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 218 Господарського кодексу України).

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору про надання послуг, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану унеможливило виконання конкретних зобов`язань за договором. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 договору (в редакції додаткової угоди №7 від 01.08.2018) сторони погодили, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 231,98 грн. та 3% річних у розмірі 13,92 грн. за загальний період з 13.03.2023 по 28.03..2023.

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 10 829,90 грн. (10 548,00 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу газу + 231,98 грн. пені + 13,92 грн. 3% річних).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Акціонерного товариства "Дніпроазот" про стягнення 10 829,90 грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ) 10 584,00 грн. заборгованості, 231,98 грн. пені, 13,92 грн. 3% річних, 2 486,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.06.2023

Суддя Ю.А. Бажанова