ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" червня 2023 р. Справа№ 910/19441/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Проу А. В., самопрест.;

від третіх осіб: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021

у справі № 910/19441/20 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

2) Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА"

3) Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО"

4) Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС"

5) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША"

6) Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"

про визнання недійсним рішення та визнання недійсним внесення змін,

УСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31 серпня 2021 року задоволено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 31 травня 2021 року та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним рішення загальних зборів повних членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформлене пунктом 3 протоколу №186/2018 від 15 листопада 2018 року, та рішення загальних зборів повних членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформлене підпунктом 3.2. пункту 3 протоколу № 186/2018 від 15 листопада 2018 року, про внесення змін до "Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками - повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань".

Також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 204,00 грн та апеляційної скарги в розмірі 6306,00 грн.

07.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/19441/20 про розподіл судових витрат та стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою (додатковою) Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 заяву Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" - задоволено.

З Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" 50 000,00 грн витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 січня 2023 року у справі № 910/19441/20 скасовано. Справу в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правової допомоги у суді апеляційної інстанції Приватному акціонерному товариству "Українська транспортна страхова компанія", передано до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

13.06.2023 від представника позивача надійшли заява про проведення розгляду справи за його відсутності та клопотання про поновлення строку подання додаткових пояснень від 21.10.2021, акту виконаних робіт від 20.10.2021 та детального розрахунку робіт (наданих послуг).

Сторони були повідомлені про розгляд заяви в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду у електронному вигляді через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему на повідомлені адреси електронної пошти, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Неявка у судове засідання представників позивача, від якого надійшло відповідне клопотання, та третіх осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріли справи, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, Північний апеляційний господарський суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

У грудні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - МТСБУ), в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог № 111 від 16 лютого 2021 року, що надійшла до Господарського суду міста Києва 19 лютого 2021 року) просило:

- визнати недійсним рішення загальних зборів повних членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформлене пунктом 3 протоколу № 186/2018 від 15 листопада 2018 року,

- визнати недійсними рішення загальних зборів повних членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформлене підпунктом 3.2. пункту 3 протоколу № 186/2018 від 15 листопада 2018 року, про внесення змін до "Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками - повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань" (затвердженого протоколом загальних зборів повних членів МТСБУ № 110/2012 від 29 листопада 2012 року).

Частинами 1, 2 статті 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві позивач не зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у зв`язку із чим його позовна заява була залишена без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2020.

На виконання вказаної ухвали позивачем була подана заява від 28.12.2020 в якій він вказав, що при поданні позовної заяви ним було понесені додаткові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору у загальному розмірі 5 255,00 грн і позивач не очікує понести додаткових витрат у зв`язку із розглядом справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31 травня 2021 року у позові було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" 23.06.2021 подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначена апеляційна скарга не містила заяви позивача про відшкодування судових витрат, що пов`язані із поданням ним апеляційної скарги, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заява про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" була подана 29.07.2021, тобто після відкриття апеляційним господарським судом апеляційного провадження у справі (23.07.2021) та призначення справи до розгляду на 31.08.2021. У цій заяві позивач повідомив, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у апеляційному господарському суді, які він очікує понести, становлять 50 000,00 грн. А також просив продовжити строк надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, до п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважав, що заява позивача про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат має бути залишена без розгляду, оскільки вона подана всупереч вимогам ГПК України, які зобов`язують сторону подавати такий розрахунок разом із першою заявою по суті спору, а у заяві від 28.12.2020 позивач вказував, що не очікує понести додаткових витрат, крім витрат по сплаті судового збору.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 31.08.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" задовольнив. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 скасував. Ухвалив нове рішення про задоволення позову. Витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги поклав на відповідача. Питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

06.09.2021 позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

До заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги №03 від 23.12.2020 між Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" та адвокатом Риковим О.О. предметом якого є надання професійної правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором по судовій справі № 910/19441/20. А також додав додаткову угоду №1 від 03.06.2021, згідно з якою вартість послуг (гонорару) за підготовку та подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/19441/20 становить 25 000,00 грн. Вартість послуг (гонорару) за повне або часткове задоволення апеляційної скарги становить 25000,00 грн.

Відповідачем 21.09.2021 були подані заперечення на вказану заяву, в яких він посилається на недотримання позивачем вимог ст. 124 ГПК України щодо подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат; також недотримання вимог ст.ст.129, 221 ГПК України, оскільки не надані докази сплати наданої правової допомоги. Також відповідач вказував, заявлені позивачем витрати є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг тощо. Крім того, надані позивачем документи не містять доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт (відсутні акти виконаних робіт, детальні розрахунки за цими роботами).

22.10.2021 позивачем були подані додаткові пояснення (з урахуванням заперечень відповідача стосовно ухвалення додаткового рішення), у яких наведено детальний опис наданих адвокатом Риковим О.О. послуг, а наданий підписаний між позивачем і адвокатом акт виконаних робіт від 20.10.2021 та підписаний між адвокатом детальний розрахунок від 20.10.2021.

Постановою (додатковою) Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 заяву Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" задоволено.

З Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" 50 000,00 грн витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 січня 2023 року у справі № 910/19441/20 скасовано. Справу в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правової допомоги у суді апеляційної інстанції Приватному акціонерному товариству "Українська транспортна страхова компанія", передано до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Скасовуючи додаткову постанову, Верховний Суду вказав на те, що надані позивачем 22.10.2021 докази на підтвердження понесення ним судових витрат у суді апеляційної інстанції у даній справі, а саме детальний опис наданих адвокатом Риковим О.О. послуг, акт виконаних робіт та підписаний між сторонами детальний розрахунок судом апеляційної інстанції були прийняті та враховані при постановленні оскарженого рішення без вирішення питання про поновлення строку на їх подання. У той же час відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Також Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції запереченням відповідача оцінки не надав, натомість прийняв надані позивачем 22.10.2021, тобто після закінчення встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України строку на подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, без вирішення питання про поновлення строку на їх подання.

За висновком Верховного Суду, спірним у даному випадку є питання, чи підтверджуються заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу достатніми доказами, з огляду на те, що такі докази не існували на час звернення позивача з заявою про ухвалення додаткового рішення (06.09.2021), судом апеляційної інстанції такі докази прийняті поза межами строку, встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України без вирішення питання про його поновлення, а також без оцінки того, чи є такі витрати співмірними. Також заслуговують на увагу доводи відповідача, що судом апеляційної інстанції не враховано його статус, як неприбуткової організації, та не перевірено, чи не є заявлені позивачем витрати на послуги адвоката завищеними та чи не становлять надмірний тягар для відповідача, оскільки в такому разі це буде суперечити принципу розподілу витрат.

Частиною 1 статті 316 ГПК України визначено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З огляду на викладене, виконуючи вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У заяві про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, яка була подана позивачем 29.07.2021, він повідомив, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у апеляційному господарському суді, які він очікує понести становлять 50 000,00 грн, а також просив продовжити строк надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги до п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 221 ГПК України також встановлює, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31 серпня 2021 року було задоволено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія".

Отже, докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, мали бути подані у строк до 06.09.2021 (понеділок).

Згідно з поштовою накладною штрих код номер 584 позивач 06.09.2021, у межах строку встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України, звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК кодексу України), заява позивача не містила. Доказів, які б підтверджували надання адвокатом, визначеного сторонами в договорі, обсягу послуг з правової допомоги, а також прийняття цих послуг позивачем, до заяви не додано.

Лише 22.10.2021 позивачем були подані додаткові пояснення (з урахуванням заперечень відповідача стосовно ухвалення додаткового рішення), у яких наведено детальний опис наданих адвокатом Риковим О.О. послуг, а наданий підписаний між позивачем і адвокатом акт виконаних робіт від 20.10.2021 та підписаний між адвокатом детальний розрахунок від 20.10.2021, вже після закінчення строку на подання доказів витрат (06.09.2021).

Відповідно до ч.1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Однак, позивач при первісному розгляді заяви не навів жодних причин пропуску строку на подання доказів витрат на правову допомогу, як і не заявив клопотання про його поновлення.

Підчас нового розгляду заяви представником позивача 13.06.2023 було подане клопотання про поновлення строку на подання вищезазначених доказів, мотивоване тим, що "незначна затримка в формуванні, підписанні та подачі додаткових документів" була пов`язана з вимушеною дистанційною роботою.

Вказані позивачем причини пропуску строку апеляційним господарським визнаються не поважними, а тому клопотання про поновлення строку не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 118 ГПК України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки докази витрат на правову допомогу (додаткові пояснення від 21.10.2021, акт виконаних робіт від 20.10.2021, детальний розрахунок від 20.10.2021) подані з пропуском встановленого законом п`ятиденного процесуального строку, який закінчився 06.09.2021, вони підлягають залишенню без розгляду.

Разом із заявою від 05.09.2021 про ухвалення додаткового рішення позивачем було надано лише договір про надання правової допомоги №03 від 23.12.2020 з додатковою угодою №1 до нього, без доказів фактичного виконання цього договору.

У той же час відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності (частина 3 статті 126 та частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Вказані правові позиції викладені в постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у даній справі.

Згідно положень статті 244 ГПК України, якою врегульовано порядок ухвалення додаткового рішення, за результатами розгляду поданої позивачем заяви судом має бути винесено або додаткову постанову (у випадку задоволення поданої позивачем заяви та стягнення з відповідача витрат), або ухвалу (у випадку відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача вказаних витрат).

За встановлених обставин, врахувавши наявні у матеріалах справи докази та виконавши вказівки Верховного Суду, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про ухвалення додаткового рішення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 14.06.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук