ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"19" червня 2023 р. Справа №914/2766/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий - суддя О.В. Зварич
судді В.М. Гриців
розглянув у письмовому провадженні заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» б/н від 16.05.2023 року (вх. № 01-05/1600/23 від 17.05.2023 року) про винесення додаткової постанови у справі №914/2766/22
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" за №119-07-1450 від 28.02.2023 року (вх. № 01-05/619/23 від 01.03.2023 року)
на рішення господарського суду Львівської області від 09.02.2023 року (суддя С.М. Коссак; повний текст рішення складено 14.02.2023 року)
у справі № 914/2766/22
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" (надалі ПрАТ "Львівобленерго")
до відповідача: Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі Дочірнє підприємство "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України")
Рішенням господарського суду Львівської області від 09.02.2023 року у справі №914/2766/22 відмовлено в задоволенні позову ПрАТ "Львівобленерго".

Позивач подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2766/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 09.02.2023 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.05.2023 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) задоволено апеляційну скаргу ПрАТ "Львівобленерго". Рішення господарського суду Львівської області від 09.02.2023 року у справі №914/2766/22 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ПрАТ "Львівобленерго" 58574,46 грн. вартості необлікованої електричної енергії. Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладено на відповідача. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ПрАТ "Львівобленерго" 2481,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 3721,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

17.05.2023 року від представника позивача І.В. Левицької, яка діє на підставі ордеру серії ВС № 1183360 від 28.02.2023 року, надійшла заява б/н від 16.05.2023 року (вх. № 01-05/1600/23 від 17.05.2023 року) про винесення додаткової постанови у справі №914/2766/22, в якій заявник просить стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ПрАТ «Львівобленерго» 18400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З підстав, зазначених в ухвалі від 18.05.2023 року, суд ухвалив розглянути заяву ПрАТ «Львівобленерго» в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Одночасно суд роз`яснив сторонам у справі про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, пояснення тощо) в електронній формі на електронну адресу суду з використанням електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

З`ясовуючи обставини про ознайомлення сторін з порядком розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2766/22, суд встановив таке.

15.05.2023 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 року надіслано позивачу на офіційну електронну адресу, повідомлену в позовній заяві, апеляційній сказі та в заяві про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №130 відповідачу 22.05.2023 року вручено ухвалу суду від 18.05.2023 року про розгляд заяви позивача про винесення додаткової постанови у справі №914/2766/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач не подавав письмових заперечень проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

При винесенні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У даній справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вище зазначено, що за результатами розгляду справи, здійсненого в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, суд апеляційної інстанції задоволив апеляційну скаргу ПрАТ «Львівобленерго» та скасував рішення господарського суду Львівської області від 09.02.2023 року у справі №914/2766/22, якими відмовлено в задоволенні позову ПрАТ «Львівобленерго», прийняв нове рішення. Позов ПрАТ «Львівобленерго» задоволив та стягнув з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ПрАТ "Львівобленерго" 58574,46 грн. вартості необлікованої електричної енергії.

На підтвердження понесення ПрАТ «Львівобленерго» витрат на послуги адвоката в суді першої інстанції позивач подав наступні документи: ордер серії ВС №1159006 від 25.10.2022 року на надання правничої (правової) допомоги Товариству адвокатом Левицькою І.В. (АО «Юріс Консультус»), копію договору про надання правничої допомоги № 22/10-1 від 18.10.2022 року, копію рахунку № 22/174 від 18.10.2022 року на оплату правової допомоги згідно договору № 22/10-1 від 18.10.2022 року, копію платіжного доручення №17367 від 20.10.2022 року на суму 10400,00 грн.

Витрати на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції позивач підтверджує наступними документами: ордером серії ВС № 1183360 від 28.02.2023 року на надання правничої (правової) допомоги Товариству адвокатом Левицькою І.В. (АО «Юріс Консультус»), копією договору про надання правничої допомоги № 23/2-11 від 15.02.2023 року, копією рахунку № 23/028 від 15.02.2023 року на оплату правової допомоги згідно договору № 23/2-11 від 15.02.2023 року, копією платіжного доручення №2878 від 17.02.2023 року на суму 8000,00 грн.

Згідно з п. 4.1 договору про надання правничої допомоги № 22/10-1 від 18.10.2022 року, укладеного між АО «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», вартість правничої допомоги в суді першої інстанції по справі № 914/2766/22 становить: авансова оплата - 10400,00 грн.

В рахунку № 22/174 від 18.10.2022 року на оплату правової допомоги згідно договору № 22/10-1 від 18.10.2022 року зазначено, що Адвокатське бюро надало ПрАТ «Львівобленерго» наступні послуги: вивчення та аналіз матеріалів справи - ціна 1300,00 грн; аналіз законодавства та судової практики в справі - ціна 1300 грн.; складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів) 3 послуги - ціна 3900,00 грн.; участь в судовому засіданні 3 послуги - ціна 3900,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правничої допомоги № 23/2-11 від 15.02.2023 року, укладеного між АО «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», вартість правничої допомоги в суді апеляційної інстанції по справі № 914/2766/22 становить: авансова оплата - 8000,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 18400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, покликаючись на встановлений в договорах фіксований розмір винагороди Адвокатського об`єднання.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дослідивши матеріали, надані позивачем на підтвердження понесення ПрАТ «Львівобленерго» витрат на послуги адвоката в суді першої інстанції в частині стягнення з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" 10400,00 грн., суд констатує, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним, неспівмірними із виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді не відповідають критерію обгрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та витраченому адвокатом часу.

Обгрунтованими можна визнати вимоги позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції за надані Адвокатським об`єднанням послуги на суму 6500,00 грн., враховуючи ступінь складності позову (малозначний спір), критерії реальності та розумності таких витрат.

При розгляді заяви позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за надані Адвокатським об`єднанням послуги на суму 8000,00 грн. суд враховує, що апеляційний розгляд справи №914/2766/22 відбувався в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, судові засідання не проводились.

Як видно з матеріалів справи, адвокат Левицька І.В. представляла інтереси позивача в суді першої інстанції. Відтак, їй достеменно відомі всі обставини даної справи. Складання апеляційної скарги, в якій відображено незмінну правову позицію позивача, не потребувало особливих зусиль і тривалого часу.

У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2766/22 в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та додані до неї документи, зважаючи на те, що розгляд справи відбувався в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. є завищеним, неспівмірними із складністю цієї справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді апеляційної інстанції не відповідають критерію обгрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та витраченому адвокатом часу.

З огляду на те, що за наслідками апеляційного перегляду справи № 914/2766/22 апеляційну скаргу ПрАТ «Львівобленерго» на рішення господарського суду Львівської області від 09.02.2023 року у справі №914/2766/22 задоволено, скасовано вказане рішення суду та прийнято нове рішення про задоволення позову ПрАТ «Львівобленерго», а також те, що стягнення судом апеляційної інстанції витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі може істотно вплинути на фінансовий стан відповідача у справі, що суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ПрАТ «Львівобленерго» витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2766/22 в розмірі 10500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» б/н від 16.05.2023 року (вх. № 01-05/1600/23 від 17.05.2023 року) про винесення додаткової постанови у справі №914/2766/22 задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський Облавтодор" Відкритого Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ( 79053, м. Львів, вул. В.Великого, 54, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) 10500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» б/н від 16.05.2023 року (вх. № 01-05/1600/23 від 17.05.2023 року) залишити без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех