ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокуСправа № 912/431/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/431/23

за позовом Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Гайворонської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни

та Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області

про визнання недійсним договору, зобов`язання звільнити приміщення,

представники:

від прокуратури - Топонар Н.С., посвідчення від 01.03.2023 № 075395;

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1 - Крикунов О.В., ордер від 24.03.2023 серія АІ № 1369648;

від відповідача 2 - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Гайворонської міської ради, яка містить вимоги до Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни та до Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради про наступне:

- визнати недійсними Договір оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади укладений між Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально - виробничий комбінат" Гайворонської міської ради (ЄРДПОУ 23679939) та ФОП Хитрук Світланою Сергіївною (ЄДРПОУ НОМЕР_1 );

- зобов`язати ФОП Хитрук Світлану Сергіївну (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) звільнити нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78 та повернути комунальне майно в оперативне управління його балансоутримувачу - Комунальному закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради шляхом підписання акту приймання-передачі майна, з покладанням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що укладення Договору оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади, суперечить вимогам, встановленим ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, а тому підлягає визнанню недійсним згідно ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 17.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/431/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.04.2023 на 15:00 год. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

27.03.2023 до господарського суду від представника Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 просить відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач 1 зазначає, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсність інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без виключення до нього недійсної частини.

Враховуючи укладену Додаткову угоду № 2 до Договору оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади (якою змінено цільове призначення договору), на даний час відсутні підстави та предмет позову. За твердженням Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни на даний час обидва відповідачі самостійно усунули порушення ст. 80 Закону України "Про освіту". Прокурор звернувся до суду з даним позов 13.03.2023. Але порушення ст. 80 Закону України "Про освіту" було усунено відповідачами 01.02.2023, шляхом укладення додаткової угоди і в додатковій угоді, сторони передбачили використання приміщення виключно в цілях, пов`язаних з освітнім процесом. Таким чином предмет спору не існував вже до дня звернення прокурора до суду.

Фізична особа-підприємець Хитрук Світлана Сергіївна вважає, що прокурор не має обґрунтованих підстав для представництва Гайворонської міської ради, оскільки відсутні докази того, що прокурор звернувся в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" до Гайворонської міської ради з листом, який міська рада отримала, та підтверджуючих доказів дотримання даної норми до позовної заяви прокурором не надано.

03.04.2023 до господарського суду від Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор просить відзив Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни не брати до уваги, а заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Прокурор зазначає, що незважаючи на імперативні приписи ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" щодо обов`язкового використання об`єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов`язаність з освітнім процесом мети такого використання Договір не містить вимог щодо особливостей використання об`єкта оренди, що є майном закладів освіти, а лише передбачає винятки цільового призначення орендованого майна, за якими орендоване майно не може бути використано (п. 7.1.1 Договору), які стосуються окремих видів торгівлі або іншої підприємницької діяльності, що всупереч наведеним положенням законодавства про освіту, дозволяє орендарю використовувати приміщення освітнього закладу для діяльності, не пов`язані із здійсненням освітньої діяльності, або забезпеченням освітнього процесу чи обслуговуванням його учасників. У зв`язку із вищевикладеним, договір оренди підлягає визнанню недійсним та нежитлове приміщення має бути повернене.

Крім того підприємницька діяльність відповідача, ніяким чином не пов`язана із здійсненням освітнього процесу та підтверджує той факт, що орендоване нежитлове приміщення передано в оренду в порушення вимог чинного законодавства.

Прокурор також просить суд не звертати увагу та той факт, що відповідач 1 зазначає, що міська рада не отримала лист прокурора в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", так як будь-які зауваження з даного приводу від Гайворонської міської ради не надходили. Інформація відповідача 1 з даного приводу взагалі є незрозумілою не необґрунтованою.

10.04.2023 до господарського суду від Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла заява від 07.04.2023 № 54/04-1888ВИХ-23 про уточнення позовних вимог (в порядку ст. 46 ГПК України).

В поданій заяві прокурор зазначає, що засновником Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області, згідно Статуту, є Гайворонська міська рада Кіровоградської області, а органом управління визначено - відділ освіти, молоді та спору Гайворонської міської ради.

З врахуванням визначеного, спірне нежитлове приміщення площею 50,8 м2, яке незаконно передано в оренду відповідача 1, за твердженням прокурора, підлягає поверненню власнику - Гайворонській міській раді Кіровоградської області, в зв`язку з чим виникла необхідність в уточненні заявлених позовних вимог.

11.04.2023 на електронну адресу суду (без КЕП) від представника Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни надійшли заперечення на відповідь на відзив, а також клопотання про поновлення строку на подання заперечення на відповідь на відзив.

12.04.2023 суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 12.04.2023 господарський суд прийняв заяву Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області від 07.04.2023 № 54/04-1888ВИХ-23 про уточнення позовних вимог (в порядку ст. 46 ГПК України) та постановив подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням. Письмові пояснення та заперечення щодо позовних вимог з урахуванням заяви Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області від 07.04.2023 № 54/04-1888ВИХ-23 учасники справи можуть подати у строк до 01.05.2023. Відклав підготовче засідання у справі № 912/431/23 до 05.05.2023 на 12:00 год.

24.04.2023 до господарського суду від представника Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни надійшли:

- заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач 1 просить залишити позов без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі;

В своїх запереченнях відповідач 1, зокрема, звертає увагу, що останні 15 років нежитлове приміщення використовувалось, як продуктовий магазин і взагалі не використовується для освітнього процесу. Враховуючи укладення Додаткової угоди № 2 до Договору оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади, а також зазначення відповідних КВЕДів Фізичної особи-підприємця Хитрук Світлани Сергіївни, відповідач вважає, що підстави стверджувати, що приміщення використовується не за освітнім призначенням відсутні. Оскільки прокурором не надано доказів, що використання приміщення на підставі оспорюваного договору погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Відповідач 1 також вважає, що прокурор не має обґрунтованих підстав для представництва Гайворонської міської ради, оскільки відсутні належні, допустимі докази того, що прокурор звернувся в порідку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" до Гайворонської міської ради з листом, в якому б зазначив про порушення інтересів держави, який міська рада отримала та підтверджуючих доказів дотримання даної норми до позовної заяви прокурором надано не було.

- клопотання про поновлення строку на подання заперечення на відповідь на відзив, оскільки відповідь на відзив відповідач 1 отримав 06.04.2023, а останній день на подання заперечень припадає на 11.04.2023;

- заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких відповідач 1 просить залишити позов без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

05.05.2023 суд продовжив підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 05.05.2023 брали участь прокурор та представник відповідача 1. Позивач та відповідач 2 в підготовчому засіданні участі не брали.

Ухвалою від 05.05.2023 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача 1 від 10.04.2023 про поновлення строку на подання заперечення на відповідь на відзив позивача по справі № 912/431/23. Відмовив у задоволенні клопотань відповідача 1 про залишення позову без розгляду, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, викладених в абз. 1 прохальної частини заперечення на відповідь на відзив від 10.04.2023 та запереченні на заяву про уточнення позовних вимог від 14.04.2023.

Крім того ухвалою від 05.05.2023 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження у справі № 912/431/23 на тридцять днів; закрив підготовче провадження у справі № 912/431/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.05.2023 на 11:00 год.

29.05.2023 суд відкрив судове засідання.

Протокольною ухвалою від 29.05.2023 господарський суд на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи № 912/431/23 до 14.06.2023 на 11:00 год.

14.06.2023 суд продовжив судове засідання.

У судовому засіданні брали участь прокурор та представник відповідача 1. Позивач та відповідача 2 не брали участь у даному засіданні суду, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце його проведення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

З позовом про визнання недійсним Договору оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, та повернення його власнику, в особі Гайворонської міської ради, в інтересах держави звернувся Заступник керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області.

Згідно ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом у справі № 912/431/23, вважає належним суб`єктом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Гайворонську міську раду.

Згідно ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Уповноваженим органом управління майном, яке передано згідно спірного договору оренди є Гайворонська міська рада, а балансоутримувачем - Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області.

Згідно ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням 19 сесії 8 скликання Гайворонської міської ради від 10.11.2021 № 2544 (далі - Статут).

Розділом 5 Статуту передбачено, що управління КЗ "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області в межах повноважень визначених законами та установчими документами, здійснюють Засновник, директор, відділ освіти, молоді та спорту Гайворонської міської ради, колегіальний орган громадського самоврядування та інші органи, передбачені спеціальними законами та/або установчими документами. Система управління визначається установчими документами, що мають передбачати розмежування компетенції Засновника, інших органів управління та його структурних підрозділів відповідно до законодавства (п. 5.1.-5.2. Статуту).

Тобто Гайворонська міська рада є уповноваженим органом управління в межах визначеної компетенції, зокрема, здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу.

Окрім того Гайворонська міська рада, як власник, має повний комплекс прав та обов`язків щодо спірного майна.

Зважаючи на викладене, Гайворонська міська рада є органом уповноваженим у даних правовідносинах на захист інтересів держави у розумінні положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Гайворонська міська рада виступає уповноваженим органом, який приймає рішення щодо розпорядження комунальним майном балансоутримувача - Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області.

Як вказує прокурор, Гайворонська міська рада була обізнана про стверджуване порушення інтересів держави, яке полягає у незаконному, нецільовому використанні приміщення освітнього закладу, загрозі збереження його матеріально-технічної бази, а також забезпечення належних умов для навчання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку здобувачів освіти, але за захистом до суду не звернулася.

У даному випадку підтвердженням бездіяльності компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) є саме той факт, що Гайворонською міською радою самостійно було надано дозвіл на оренду приміщення площею 50,8 м.кв за адресою м. Гайворон вул. Центральна 78 (цільове призначення - магазин продовольчих товарів), інформація № 03-25-29/2 від 21.02.2023 року.

Прокурором направлялися листи, як до Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області, так і до Гайворонської міської ради.

Зокрема, в листі до Гайворонської міської ради вказано про порушення вимог законодавства під час передачі в оренду нежитлового приміщення, запитано копії документів, а також те, чи вживалися, чи будуть вживатися заходи щодо усунення порушень. У відповідь на даний лист, інформація була частково надана, однак міською радою не вказано чи нею будуть вживатися заходи щодо усунення порушення вимог законодавства під час укладення договору оренди.

Перший лист направлено Прокуратурою на адресу Гайворонської міської ради 23.01.2023 (а.с. 173 т. 1). У ньому було зазначено про виявлені порушення та ставилося питання про усунення порушень. Позов Голованівською окружною прокуратурою направлено до суду 08.03.2023.

Про виявлені порушення вимог законодавства про освіту прокурором заздалегідь проінформовано позивачів та надано достатньо часу для реагування на стверджувальні прокурором порушення інтересів держави, зокрема, шляхом подання позову.

Гайворонська міська рада заходи щодо усунення порушень законодавства та інтересів держави після отримання повідомлення, зокрема, звернення з позовною заявою до суду, не вживала.

Відсутність позовної роботи з відповідачем у справі свідчить про не здійснення захисту законних інтересів уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.02.2019 у справі № 905/803/18.

Таким чином підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта на захист порушених інтересів у даній справі - Гайворонської міської ради, її бездіяльність щодо захисту суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання майна закладу освіти.

Господарський суд також враховує, що від Гайворонської міської ради не надходило будь-яких зауважень щодо не отримання від прокурора листа в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, за наявності стверджуваних порушень інтересів держави та невжиття Гайворонською міською радою, до компетенції якої віднесено відповідні повноваження, належних та ефективних заходів щодо їх захисту та поновлення, прокуратурою обґрунтовано встановлена наявність передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах, процедуру повідомлення компетентного органу дотримано.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення прокурора у даній справі з позовом в інтересах держави в особі Гайворонської міської ради Кіровоградської області та наявність підстав для представництва інтересів.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо суті спору господарським судом встановлено наступні обставини, що є предметом доказування у справі.

30.09.2021 Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області було проведено аукціон на передачу в оренду нежитлових приміщень, які перебувають на його балансі.

За даними вищевказаного аукціону, Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області визначено правила та умови передачі об`єкта в оренду, де спосіб обмеження цільового призначення об`єкта вказано - Тільки зазначене. Опис обмежень цільового призначення об`єкта (за наявності) - під магазин непродовольчих товарів. Цільове призначення - не вказаний. Додаткові умови оренди майна - суборенда дозволена.

За результатами проведеного аукціону між Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області (далі - Орендодавець, Балансоутримувач) та Хитрук Світланою Сергіївною (надалі - Орендар) укладено Договір оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади (надалі - Договір, а.с. 35-49, т. 1), за Умовами якого:

- Орендодавець і Баласоутримувач передають, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, зазначене у п. 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у п. 6 Умов. Майно передається в оренду для використання згідно із п. 7 Умов ( п. 1.1.- 1.2. Договору).

Відповідно до п. 4 Умов Договору, майном є: Фундамент - камінь бутовий, стіни - цегляні, поштукатурені, перегородка - цегляні поштукатуреня, покрівля - азбоцементні хвильові листи).

Згідно п. 6 Умов Договору вартість майна становить 103 298,00 грн.

За п. 7 Умов майно може бути використане за цільовим призначенням на розсуд Орендаря, за виключенням таких цільових призначень: магазин непродовольчих товарів, склад, ветаптека.

Пунктом 2 Договору сторони погодили умови передачі орендованого майна Орендарю.

Згідно з п. 2.1-2.2. Договору Орендар вступає в строкове платне користування Майном у день підписання Акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі підписується Сторонами одночасно із підписанням цього Договору. Акт приймання-передачі майна в оренду та Акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється органом місцевого самоврядування і оприлюднюється на його офіційному вебсайті. Передача Майна в оренду здійснюється за його страховою вартістю, визначеною у п. 6.2. Умов.

В п. 6.2. Умов сторони погодили страхову вартість орендованого майна, що дорівнює 103 298,00 грн.

Орендна плата становить суму, визначену у п. 9 Умов (п. 3.1. Договору).

У відповідності до п. 9 Умов щомісячна орендна плата становить 2 700,00 грн.

За умовами п. 11.1 Договору він укладений на строк 3 роки 1 міс. (визначений у п. 12 Умов).

Згідно з п. 12 Умов строк дії Договору становить 4,11 років та діє до "30" жовтня 2024 року включно.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

01.10.2021 Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області та Хитрук Світланою Сергіївною складено та підписано Акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, відповідно до п. 1 якого, на виконання договору оренди нерухомого майна від 01.10.2021 Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності, що перебуває на балансі Балансоутримувача та належить до сфери управління Гайворонської міської ради.

01.02.2023 між Орендарем та Орендодавцем було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору (надалі - Додаткова угода № 2).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди внесено зміни до п. 7 Договору "Цільове призначення майна", а саме виключено: "Майно може бути використане за цільовим призначенням на розсуд Орендаря, за виключенням таких цільових призначень*: 7.1.1. магазин непродовольчих товарів, 7.1.2. склад, 7.1.3. Ветаптека....".

Пунктом 2 Додаткової угоди змінено цільове призначення Договору, а саме викладено його у новій редакції: "7.1.1. Надання послуг з забезпечення освітнього процесу, пов`язане з освітнім процесом (копіювання, виготовлення твердих обкладинок, тощо)

п. 7.1.2. Продаж непродовольчих товарів для учасників освітнього процесу (канцелярські товари, папір, канцелярське обладнання, аксесуари, одяг, взуття, іграшки тощо".

Відповідно до п. 3 додаткової угоди вона набирає чинності з моменту її підписання.

Додаткову угоду скріплено підписами сторін.

За твердженням прокурора, укладення Договору суперечить вимогам, встановленим ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України та імперативним приписам ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту", що є підставами для визнання такого договору недійсним згідно ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність освіти в державних і комунальних навчальних закладах, розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про освіту" освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 22 Закону України "Про освіту" заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Статус, організаційно-правова форма, тип закладу освіти визначаються засновником і зазначаються в установчих документах закладу освіти.

Пунктами 1.1., 1.6., 1.9., 1.10. Статуту визначено, що Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області є юридичною собою публічного права, комунальним некомерційним та неприбутковим закладом освіти. Засновником Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області є Гайворонська міська рада. Уповноваженим органом управління Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області є відділ освіти, молоді та спорту Гайворонської міської ради. Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області підпорядковується Гайворонській міській раді в межах, передбачених цим Статутом та чинним законодавством.

Пунктом 2.2. Статуту передбачено, що головною метою Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області, зокрема, є забезпечення реалізації права на здобуття допрофесійної, профільної професійної освіти.

Згідно п. 2.3. Статуту основними завданнями діяльності Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області, зокрема, є забезпечення базової трудової і початкової професійної підготовки здобувачів освіти, що включає розвиток школяра, як особистості, його нахил здібностей, професійного самовизначення, формування загальнолюдських норм моралі, придбання необхідного обсягу знань і вмінь про економіку, техніку, нові технології, способи трудової діяльності; створення умов для організації технічності і раціоналізації.

Пунктом 1.14. Статуту визначено, що Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області несе відповідальність перед особою, суспільством і державою за: безпечні умови освітньої діяльності; дотримання Державних стандартів освіти; дотримання договірних зобов`язань з іншими суб`єктами освітньої, виробничої, наукової діяльності, у тому числі зобов`язань за міжнародними угодами; дотримання фінансової дисципліни; прозорість, інформаційну відкритість закладу освіти.

У відповідності до п. 6.10., 6.14., 6.15. Статуту утримання та розвиток матеріально-технічної бази закладу освіти фінансується за рахунок коштів Засновника закладу, або уповноваженого ним органу. До джерел формування кошторису закладу освіти відносяться: кошти освітньої субвенції з державного бюджету; кошти бюджетів усіх рівнів; благодійні внески юридичних і фізичних осіб; інші джерела, не заборонені законодавством. Доходи (прибутки) Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такого закладу, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямків діяльності, визначених Статутом.

Пунктами 7.1.-7.4., 7.6. Статуту майно Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області становлять оборотні та необоротні активи, грошові кошти, а також інші матеріальні цінності, вартість яких відображається в його самостійному балансі.

Джерелами формування майна є: майно, передане Засновником та закріплене за ним на підставі рішення сесії Гайворонської міської ради; майно, придбане за рахунок коштів бюджету; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; безоплатні або благодійні внески, спонсорська допомога, пожертвування організацій, фондів, інших юридичних та фізичних осіб, гуманітарна допомога; інші джерела, не заборонені чинним законодавством.

Майно Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області належить до комунальної власності Гайворонської міської ради та передане йому в оперативне управління.

Здійснюючи право оперативного управління, Комунальний заклад "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області володіє та користується переданим йому майном для цілей, передбачених Статутом.

Засновник здійснює контроль за використанням та збереженням закріпленого за Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 906/164/17 зазначено, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Згідно з ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання приписів ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" є обов`язкове використання об`єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісна пов`язаність з навчально-виховним (освітнім) процесом мети такого використання (в тому числі, на умовах оренди).

Відповідно до п. 16 ст. 1 Закону України "Про освіту" освітній процес - система науково-методичних і педагогічних заходів, спрямованих на розвиток особистості шляхом формування та застосування її компетентностей.

Аналіз наведених норм матеріального права (Закону України "Про освіту") свідчить, що майно - нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, повинно використовуватись лише та виключно для забезпечення освітнього процесу та здійснення освітньої діяльності.

У пп. 2 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" вказано, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Крім того, пунктом 11. розділу I Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 № 2205 встановлено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання державних та комунальних закладів освіти підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання не за освітнім призначенням, крім випадків передбачених законодавством, не дозволяється.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених правових положень, в якості додаткових джерел фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати у тому числі доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання. Проте надання в оренду таких приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 906/164/17.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою: Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, належить на праві власності територіальній громаді міста Гайворон в особі Гайворонської міської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.08.2022 № 308113653 (т. 1 а. с. 101).

Враховуючи те, що власником спірного нерухомого майна є територіальна громада міста Гайворон в особі Гайворонської міської ради, а майно є комунальною власністю, на дані правовідносини сторін розповсюджуються вимоги Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Закон України "Про оренду державного та комунального майна" регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до п. 29 Порядку не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням такі об`єкти оренди: майно закладів охорони здоров`я; майно закладів освіти; об`єкти соціально-культурного призначення (майно закладів культури, фізичної культури і спорту); нерухоме майно, в якому розміщені органи державної влади або органи місцевого самоврядування, Збройних Сил, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, правоохоронних органів і органів доходів і зборів; майно, що було закріплене на праві господарського відання за Національним банком і передане до сфери управління інших державних органів або у комунальну власність або закріплене на праві господарського відання за Національним банком з цільовим функціональним призначенням для зберігання запасів готівки Національного банку та проведення технологічних процесів щодо забезпечення готівкового грошового обігу; майно, щодо якого відповідним представницьким органом місцевого самоврядування прийняте рішення про його використання за конкретним цільовим призначенням.

Такі об`єкти оренди можуть використовуватися лише для розміщення відповідних закладів або лише із збереженням профілю діяльності за конкретним цільовим призначенням, встановленим рішенням відповідного представницького органу місцевого самоврядування, крім випадків, що передбачають використання частини такого майна з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо такими закладами, пов`язаних із забезпеченням чи обслуговуванням діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів. Зазначені об`єкти можуть також використовуватися для проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів.

Обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та паралімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

Не можуть також використовуватися за будь-яким цільовим призначенням об`єкти оренди, щодо яких укладено договір оренди до набрання чинності Законом та відповідно до якого встановлено обов`язок орендаря використовувати майно за визначеним цільовим призначенням.

При зверненні до суду з вказаним позовом, прокурор зазначав, що Фізична особа-підприємець Хитрук Світлана Сергіївна використовує вказане майно не за призначенням, а з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо навчальним процесом, пов`язаних з забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, а у своїй діяльності для інших видів роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний) та роздрібної торгівлі з лотків на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, що випливає з кодів КВЕД відповідача 1.

Суд зазначає, що класифікація видів економічної діяльності (далі - КВЕД) установлює основи для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців. Тобто КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Об`єктами класифікації у КВЕД є види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців (далі - суб`єкти), що їх на вищих рівнях класифікації групують у галузі. При цьому, на законодавчому рівні не встановлено жодних обмежень щодо кількості обраних КВЕДів, отже при реєстрації можна зазначити скільки завгодно видів діяльності, додати чи змінити їх пізніше.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.03.2023 № 66 (станом на день відкриття провадження у справі № 912/431/23), видами діяльності Фізична особа-підприємця Хитрук Світлана Сергіївна є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 47.82 роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям.

В той час вже після проведення аукціону, укладення Договору та відкриття провадження у даній справі відповідачем 1 було внесено зміни (доповнення) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо видів своєї діяльності, та які на даний час становлять: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям 47.61 Роздрібна торгівля книгами в спеціалізованих магазинах; 47.62 Роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 47.65 Роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; 82.19 Фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність.

Вказані види економічної діяльності не пов`язані із здійсненням освітнього процесу (види КВЕД Освіта, код Р 85, групи: 85.1 Дошкільна освіта, 85.2 Початкова освіта, 85.3 Середня освіта, 85.4 Вища освіта, 85.5 Інші види освіти, 85.6 Допоміжна діяльність у сфері освіти). Відповідачем не доведено, що орендоване приміщення використовується для надання послуг, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, таких як навчання мовам і навичкам спілкування, навчання комп`ютерній грамоті, релігійне навчання, навчання рятувальників на воді, діяльність шкіл виживання, навчання ораторському мистецтву, навчання швидкісному читанню, спортивне навчання (бейсболу, баскетболу, крикету, футболу тощо), діяльність таборів зі спортивного навчання, гімнастичне навчання, навчання бойовим мистецтвам, навчання йозі, навчання водінню автомобілів з метою одержування прав водіїв усіх категорій, навчання мистецтву, навчання танцям у танцювальних студіях, тощо.

Зазначене свідчить про те, що дійсних намірів на момент проведення аукціону та укладання спірного Договору, пов`язаних з наданням послуг у навчально-виховному (освітньому) процесі, у сторін не було. Жодна зі сторін не могла керуватися тим, що відповідач 1 здійснюватиме надання освітніх послуг.

Враховуючи викладене, з огляду на види економічної діяльності відповідача 1 (як на момент проведення аукціону, укладення Договору, укладення Додаткової угоди до договору, відкриття провадження у даній справі), використання Орендарем нерухомого майна - нежитлового приміщення площею 50,8 кв.м, розташованого в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, не пов`язано з навчально-виховним (освітнім) процесом.

Вказаним вище спростовується твердження відповідача 1 про відсутність предмета спору у зв`язку із внесенням змін до Договору відповідно до Додаткової угоди від 01.02.2023 № 2. Так Додатковою угодою сторони змінили цільове призначення договору на надання послуг з забезпечення освітнього процесу, пов`язане з освітнім процесом (копіювання, виготовлення твердих обкладинок, тощо), а також продаж непродовольчих товарів для учасників освітнього процесу (канцелярські товари, папір, канцелярське обладнання, аксесуари, одяг, взуття, іграшки тощо). Однак вказані види діяльності не є послугами, пов`язаними із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу. Ні положення п. 16 ч. 1 ст. 1, ані норми розділу VI "Учасники освітнього процесу" Закону України "Про освіту", а також проголошена цим Законом мета освіти - всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору, не дають підстав стверджувати, що копіювання, виготовлення твердих обкладинок, продаж канцелярських товарів, паперу, канцелярського обладнання, аксесуарів, одягу, взуття, іграшок може слугувати для забезпечення освітнього процесу.

Отже, суд вважає, що підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору немає.

Крім того укладення сторонами Додаткової угоди № 2 до Договору фактично змінює умови проведеного аукціону щодо цільового призначення об`єкта оренди, а саме скасовується обмеження щодо можливості оренди майна закладів освіти в порушення норм Закону України "Про освіту" та Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 № 2205.

Як вбачається із Звіту про оцінку майна від 19.05.2021, підготовленого суб`єктом оціночної діяльності ПП Сташко В.І. (свідоцтво від 03.07.2004, сертифікат ФДМУ від 20.12.2019 № 981/19), нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м (яке є предметом спірного Договору), розташоване на першому поверсі будівлі учбової № 1 та знаходиться на балансі Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області за адресою: вул. Центральна, № 78, м. Гайворон, Кіровоградської області, отже, є майном закладу освіти.

Суд зазначає, що невикористання Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області спірного приміщення для навчального процесу не надає права передачі цього приміщення в оренду з іншою метою, ніж пов`язаною з навчально-виховним процесом.

Аналогічна правова позиція щодо застосування наведених норм викладена Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 15.06.2018 у справі № 906/164/17.

Що стосується посилання відповідача 1 на Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 № 483, господарський суд зазначає, що Закон України "Про освіту" має вищу юридичну силу, ніж вказаний Порядок, а тому суд не приймає його до уваги на підтвердження можливості використання спірного приміщення не за призначенням.

Крім того відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду щодо застосування норм права (постанова від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17), згідно з ч. 4 ст. 61 Закону України "Про освіту" майно навчальних закладів може використовуватись як додаткове джерело фінансування цих закладів шляхом отримання доходів від надання в оренду приміщень. Проте, надання в оренду таких приміщень, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Водночас, невикористання навчальним закладом спірних приміщень для навчального процесу, не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов`язаною з навчально-виховним процесом. Суд виходить, зокрема, із встановленої пунктом 11 розділу І Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти (затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 № 2205) заборони здачі в оренду території, будівель, приміщень, обладнання державних та комунальних закладів освіти підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання не за освітнім призначенням. В свою чергу такий висновок узгоджується з положенням ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" в частині імперативної заборони використання майна державних та комунальних закладів освіти не за освітнім призначенням.

Відповідно, наведені норми передбачають можливість залучення додаткових джерел фінансування навчальних закладів, у тому числі доходів від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання лише у тому разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі за умови, що їх використання має бути пов`язано з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу.

Аналогічні правові висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

За таких підстав, суд зазначає, що нежитлове приміщення Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області, яке було передано в оренду Фізичній особі-підприємцю Хитрук Світлані Сергіївні на підставі Договору оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади, а саме: нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, належить до об`єктів освіти, і, відповідно до ст. 80 Закону України "Про освіту" не може використовуватися не за призначенням, зокрема, для видів економічної діяльності відповідача 1, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов`язаної з навчально-виховним процесом. Невикористання Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області спірного приміщення для навчального процесу не надає права передачі цього приміщення в оренду з іншою метою, ніж пов`язаною з навчально-виховним процесом.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином у розумінні ст. 203, 215 Цивільного кодексу України недійсність договору законодавець пов`язує з невідповідністю змісту договору нормам закону.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що укладення сторонами Договору оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади, здійснено в порушення приписів ст. 80 Закону України "Про освіту", у зв`язку з передачею в оренду приміщення для діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом, що свідчить про недодержання при укладенні Договору встановлених ст. 203 Цивільного кодексу України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним в силу приписів ст. 215 Цивільного кодексу України.

Подібна правова позиція з приводу наявності підстав для визнання недійсним договору щодо передачі в оренду об`єкта освіти, який використовується для цілей, не пов`язаних з освітнім процесом та освітньою діяльністю, викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17, та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 902/653/17, від 15.06.2018 у справі № 906/164/17, від 09.08.2018 у справі № 922/2686/15.

Щодо вимоги прокурора в частині зобов`язання відповідача 1 звільнити нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, та повернути власнику - Гайворонській міській раді шляхом підписання акту приймання-передачі майна, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Аналогічне твердження кореспондується зі ст. 208 Господарського кодексу України.

За твердженням прокурора, у разі визнання судом Договору недійсним, у Орендаря - відповідача 1 виникає обов`язок звільнення орендованого приміщення та повернення майна згідно укладеного Договору.

Присутнім в засіданнях суду прокурором також було зазначено правовою підставою позову положення ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином правовим наслідком визнання недійсним договору оренди є повернення орендованого приміщення орендодавцю за недійсним договором.

Однак прокурор просить зобов`язати відповідача 1 звільнити нежитлове приміщення та повернути його власнику - Гайворонській міській раді, шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

Разом з тим спірне майно - нежитлове приміщення площею 50,8 кв.м, розташоване в Комунальному закладі "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради за адресою Кіровоградська область м. Гайворон, вул. Центральна, 78, перебуває в оперативному управлінні Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради (п. 6.1., 6.2., 7.3., 7.4. Статуту).

Крім того дозвіл на продовження терміну оренди спірного комунального майна, яке закріплено на праві оперативного управління за відповідачем 2, було надано Гайворонською міською радою на підставі рішення від 08.06.2021 № 105 (а.с. 18, т. 2)

Відповідно до ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

В той час зазначена позовна вимога прокурора, у разі її задоволення, порушить речове право відповідача 2 на оперативне управління майном, яке захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. При цьому ані прокурором, ані позивачем не ставиться вимога до відповідача 2 про вилучення майна з оперативного управління у зв`язку з його не використанням або використанням не за призначенням.

Посилання прокурора на положення ст. 216, 228 та 1212 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки не відповідають способу захисту порушеного права, про який просить прокурор, а тому не можуть бути застосовані за вказаних обставин.

Крім того необґрунтованим є посилання прокурора і на п. 4 Договору щодо повернення майна за актом, оскільки Договір визнається недійсним.

Таким чином суд відмовляє у задоволенні вимоги про зобов`язання звільнити та повернути майно Гайворонській міській раді.

При цьому, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.18. у справі № 338/180/17 та від 07.11.18. у справі N 488/5027/14-ц.

Суд вважає, що визнання оспорюваного правочину недійним є ефективним способом відновлення прав держави у даній справі, оскільки прокурором у позовній заяві зазначено, а судом установлено, що сторони вчинили Договір з порушенням приписів ст. 80 Закону України "Про освіту".

Частинами 1 і 2 статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15).

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 ЦК України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80- 82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19).

Таким чином відмова у задоволенні вимоги про повернення майна власнику - Гайворонській міській раді, у разі невиконання сторонами недійсного правочину приписів ч. 1, 2 ст. 216 Цивільного кодексу України, не позбавляє права заінтересованих осіб вимагати повернення орендованого приміщення у судовому порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір оренди від 01.10.2021 № 9 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Гайворонської міської територіальної громади, укладений між Комунальним закладом "Гайворонський міжшкільний навчально - виробничий комбінат" Гайворонської міської ради (код ЄРДПОУ 23679939) та Фізичною особою - підприємцем Хитрук Світланою Сергіївною (код РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути з Комунального закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради Кіровоградської області (код ЄРДПОУ 23679939, 26300, Кіровоградська область, Голованіський район, м. Гайворон, вул. Центральна, 78) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 4) 1 342,00 грн судового збору.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Хитрук Світлани Сергіївни (код РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 4) 1 342,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити учасників справи, що ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі (на електронну пошту: ); Голованівській окружній прокуратурі Кіровоградської області (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); Гайворонській міській раді (на електронну пошту: ); Фізичній особі-підприємцю Хитрук Світлані Сергіївні ( АДРЕСА_1 , та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ); Комунальному закладу "Гайворонський міжшкільний навчально-виробничий комбінат" Гайворонської міської ради (26300, Кіровоградська область, Голованіський район, м. Гайворон, вул. Центральна, 78, та на електронну пошту: ).

Повне рішення складено 20.06.2023.

Суддя О.Л. Бестаченко