ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 червня 2023 рокуСправа № 912/993/23

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Коваленко Н.М.,

розглянувши матеріали заяви №13-1463/03 від 02.06.2023 Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради" (далі - КП "Теплоенергетик" КМР"), код ЄДР 24153576, вул. С. Гришина, 23/16, м. Кропивницький, 25030,

про видачу судового наказу (на стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію),

ВСТАНОВИВ:

09.06.2023 до господарського суду надійшла заява №13-1463/03 від 02.06.2023 КП "Теплоенергетик" КМР" про видачу судового наказу (на стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію), з вимогами:

1. Видати судовий наказ, яким стягнути з Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств на користь Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради":

- борг за послугу теплопостачання у сумі - 10 430,90 грн.;

- індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - 251,06 грн:

-3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - 49,32 грн;

На рахунок: НОМЕР_1 ; АТ "КРЕДОБАНК" .

Загальна сума боргу 10 731,28 грн. (десять тисяч сімсот тридцять одна гривня 28 коп.).

2. Стягнути з боржника на користь КП "Теплоенергетик" КМР" витрати у вигляді судового збору в сумі 268,40 грн. на рахунок: НОМЕР_2 ; АТ "КРЕДОБАНК" .

В обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу заявник зазначив, що Кіровоградська обласна спілка споживчих товариств є споживачем теплової енергії за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Є. Маланюка, кім. 20,21.

Послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в житлове приміщення за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Є. Маланюка, кім. 20,21, надавалися КП "Теплоенергетик" КМР". Обов`язок проведення розрахунків за теплову енергію за Договором покладено на Споживача.

Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою сторони вступили в фактичні договірні правовідносини, у зв`язку з цим було створено особовий абонентський рахунок № НОМЕР_3 . Однак в порушення ст. 526 ЦК України, відповідно якої зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в продовж тривалого часу боржник за надані послуги не розраховується.

Згідно довідки Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств №01-137/22-23 від 24 липня 2015 р. вбачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою без згоди власника.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 09.08.2022, Кіровоградською обласною спілкою споживчих товариств продано житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , фізичній особі - ОСОБА_2 .

В зв`язку з чим заборгованість за спожиту теплову енергію, за період з 11 листопада 2021 року по 08 серпень 2022 року включно становить 10 430,90 грн.

Керуючись ст. 625 ЦК України, ст. 198 ГК України, споживачу нарахована сума основного боргу за спожиту теплову енергію в сумі 10 430,90 грн, індекс інфляції у сумі 251,06 грн та 3 % річних в сумі 49,32 грн.

Розглядаючи подану заяву про видачу судового наказу, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 3, 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Докази наявності укладення договору в письмовій або електронній формі надаються з дотриманням вимог, встановлених ст. 91, 96 ГПК України. При цьому учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Договору про надання послуги з постачання теплової енергії, укладеного та підписаного обома сторонам, заявник не надав.

У даному випадку визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у господарських справах, є саме наявність укладеного між сторонами в письмовій (електронній) формі договору, а не фактичне існування договірних відносин, оскільки така обставина належить до предмета доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 148, 150 ГПК України, оскільки заявником не надано доказів підписання договору в письмовій формі або його укладення в електронній формі обома сторонами.

Можливість укладення договору по факту споживання послуги, продукту, або за фактом їх оплати, не заперечується судом, але в такому випадку суд вважає, що стягнення боргу має вирішуватися із необхідністю доведення виникнення господарських зобов`язань та грошового боргу боржника в порядку позовного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Також суд звертає увагу на те, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 3, 150, 152-154, 234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити КП "Теплоенергетик" КМР" у видачі судового наказу про стягнення з Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств заборгованості у розмірі 10 731,28 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати сторонам засобами поштового зв`язку, а також заявнику на e-mail: , боржнику на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.