РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.06.2023Справа № 910/817/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Куценко Тетяни Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТІН"

про розірвання договору та стягнення 385131,74 грн

Представники сторін:

від позивача: Димитрієв В.В.

від відповідача: Хачікян С.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Куценко Тетяна Володимирівна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТІН" про розірвання договору від 08.07.2021 № 2.1.35. (Askona) оренди нежитлового об`єкта за адресою: Україна, місто Київ, проспект Правди, 47 та стягнення 385131,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неможливістю здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому за вищевказаним договором приміщенні та наявністю форс мажорних обставин, що відповідно до п.8.16, п.10.4 договору, є підставою для розірвання цього договору та повернення гарантійного платежу у загальному розмірі 353440,64 грн. Окрім того, посилаючись на прострочення відповідачем строку з повернення гарантійного платежу, позивачем нараховані за період з 09.06.2022 по21.12.2022 інфляційні втрати у сумі 27440,56 грн та 3% річних у сумі 4250,54 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

08.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 23.01.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.02.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/817/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 23.03.2023.

06.03.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

15.03.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

22.03.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 підготовче засідання відкладено на 13.04.2023.

11.04.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, у якому просив суд долучити до матеріалів справи:

сертифікат ТПП України №3000-23-1705 (вих. від 10.04.2023 №17/03-4/304) про форс-мажорні обставини;

витяг з ЄРДР номер кримінального провадження №0000539 від 21.03.2022;

постанову про визнання потерпілим позивача в кримінальному провадженні №0000539 від 21.03.2022.

Протокольною ухвалою від 13.04.2023 суд задовольнив клопотання позивача про долучення доказів, встановив позивачу додатковий строк на подання доказів до 13.04.2023 та долучив надані позивачем разом із клопотанням від 11.04.2023 докази.

У підготовчому засіданні 13.04.2023 суд постановив протокольні ухвали про подовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання на 11.05.2023.

26.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення.

У підготовчому засіданні 11.05.2023 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.06.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 01.06.2023 надав пояснення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 01.06.2023 проти позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 01.06.2023 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок пожежі та руйнувань в торговому центрі "Retroville", за адресою: м.Київ, проспект Правди, 47, спричинених ракетними обстрілами, що підтверджується актом про пожежу від 23.03.2022 та актом про пошкодження майна від 24.03.2022, об`єкт оренди став непридатним для використання його за призначенням, майно позивача, яке знаходилося в орендованому приміщенні, було знищено та пошкоджено, в зв`язку з чим з 20.03.2022 позивач припинив використовувати об`єкт оренди у своїй господарській діяльності.

Позивачем зазначено, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539 від 21.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України, за фактом ракетного чи артилерійського обстрілу Подільського району міста Києва, а саме: торгового центру " Retroville " за адресою: м.Київ, проспект Правди, 47. У зв`язку із чим позивачка подала до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві заяву про залучення в якості потерпілого до кримінального провадження за №0000539 від 21.03.2022.

Позивачка вказує, що існуючі форс-мажорні обставини перешкоджали позивачу здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому за вищевказаним договором приміщенні, що відповідно до п.10.4 договору, є підставою для розірвання цього договору.

Позивачка направила відповідачу електронною поштою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 лист від 01.06.2022, в якому просила достроково розірвати договір за угодою сторін та повернути сплачений гарантійний платіж.

27.10.2022 позивачка повторно направила відповідачу лист від 25.10.2022 з пропозицією про дострокове розірвання договору, разом з яким направила угоду про дострокове розірвання договору та акт повернення об`єкту оренди в двох оригінальних примірниках для підписання.

27.10.2022 позивачка також направила відповідачу вимогу від 25.10.2022 про повернення гарантійного платежу.

Відповідач відповіді на лист від 25.10.2022 та вимогу від 25.10.2022 позивачу не надав, угоду про дострокове розірвання договору та акт повернення об`єкту оренди не підписав та не повернув, гарантійний платіж не повернув, у зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання договору та стягнення з відповідача сплаченого за договором гарантійного платежу у сумі 353440,64 грн, а також нарахованих за період з 09.06.2022 по21.12.2022 інфляційних втрат у сумі 27440,56 грн та 3% річних у сумі 4250,54 грн.

Позиція відповідача

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на наступні обставини:

лист позивача від 01.06.2022 не підписаний електронним підписом та був направлений на іншу електронну адресу, а ніж вказано у договорі оренди, а відтак не є належним повідомленням відповідача про намір розірвати договір оренди та не створює жодних юридичних наслідків для відповідача та позивача;

позивачем не доведено, що приміщення не придатне для подальшого використання, що свідчить про відсутність підстав для розірвання договору оренди;

настання обставин, на які посилається Позивач (а саме - введення воєнного стану на території України та завдання збройними силами Російської Федерації зброєю великої дальності ракетного удару по торговому центру "Retroville", в якому знаходиться об`єкт оренди) не є істотним порушенням однією із сторін умов договору;

орендодавець (відповідач) не отримував від орендаря (позивача) повідомлення про настання форс-мажорних обставин відповідно до п. 8.16 Договору оренди, а тому звернення до суду з розірвання договору оренди з цієї підстави є передчасним;

зазначене позивачем звернення до Київської регіональної Торгово-промислової палати №53 від 12.12.2022 не є належним повідомленням, у розумінні п.8.16 договору, потерпілої сторони іншій стороні договору оренди про початок і характер дії форс-мажорних обставин та їх вплив на неможливість виконання зобов`язання за договором та не створює для сторін договору оренди відповідних юридичних наслідків;

позивачем не надано ні відповідачу, ні суду належного доказу існування форс-мажорних обставин в межах саме договору оренди, шо спростовує можливість його припинення на підставі пункту 8.16 договору оренди;

станом на дату подання відзиву у позові, позивач не відновив здійснення господарської діяльності, що стало підставою для дострокового розірвання договору оренди орендодавцем шляхом направлення відповідного повідомлення від 03.03.2023 № 03/03/23-01;

договір оренди станом на 03.03.2023 вже достроково в односторонньому порядку припинено у зв`язку з порушеннями орендаря, а саме не здійснення господарської діяльності під час дії договору оренди та не усунення порушення на вимоги орендодавця;

позовна вимога про повернення гарантійного платежу є похідною від позовної вимоги розірвати договір оренди, а тому враховуючи всі доводи та обґрунтування відповідача щодо відсутності підстав для розірвання договору оренди саме з ініціативи позивача та дострокове розірвання договору оренди орендодавцем (відповідачем), то вимога про повернення гарантійного платежу є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРТІН" (орендодавець, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Куценко Тетяною Володимирівною (орендар, позивач) укладений договір № 2.1.35. (Askona) оренди нежитлового об`єкта за адресою: Україна, місто Київ, проспект Правди, 47 (надалі - договір), який складається із спеціальної та загальної частин.

За змістом п.п.2.1, 3.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.5, 5.1, 5.2, 6, 6.1,6.2. спеціальної частини даного правочину, орендодавець передав орендарю об`єкт оренди - приміщення (лот №2.1.35), загальною площею 103,26 кв.м., на першому поверсі, за адресою: м.Київ, проспект Правди, 47, для продажу матраців та товарів для дому на строк з 20.07.2021 по 19.06.2024.

У пункті 2.4 спеціальної частини договору вказано електронну пошту орендаря: .

Відповідно до п.8.4.2 спеціальної частини договору розмір гарантійного платежу становить 263851,56 грн з урахуванням ПДВ, що еквівалентно 9665,14 у.о. з урахуванням ПДВ по курсу обміну на дату укладення цього договору.

В п.1.27 загальної частини договору визначено: одна умовна одиниця відповідає одному долару США.

Згідно з п.1.25 загальної частини договору, курс обміну - це відношенню офіційного курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України певний момент, згідно умов цього договору. При цьому, якщо такий момент прямо визначений, таким моментом є календарна дата, що передує даті виставлення рахунку і сплату відповідного платежу за договором. На дату укладення договору курс обмін становить 27,2993 грн за 1 долар США.

Згідно із п.5.4 загальної частини договору орендар повинен сплатити орендодавцю гарантійний платіж в розмірі, вказаному в п.8.4 спеціальної частини договору, до дати, вказаної в п.9.4 спеціальної частини договору, а якщо така дата не вказана, то протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання цього договору обома сторонами. Гарантійний платіж буде утримуватися орендодавцем протягом строку дії цього договору. За рахунок гарантійного платежу орендодавець вправі погашати (компенсувати) свої збитки, понесені внаслідок невиконання чи неналежного виконання орендарем зобов`язань за договором, заборгованості по будь-яким платежам, іншим грошовим зобов`язанням орендаря за договором, неустойки, штрафів та інших штрафних санкцій, та/або покрити/погасити будь-які витрати, стягнення, відшкодування, пов`язані з позовами третя осіб, заявленими проти орендодавця у зв`язку з порушеннями цього договору, допущеними орендарем, а також може бути зарахований в якості штрафу, що передбачено в п.5.4.7 договору.

У відповідності до п.5.4.1. загальної частини договору не використаний орендодавцем гарантійний платіж (його частина) повертається орендарю протягом 30 (тридцяти) робочих днів після підписання сторонами акту повернення прийняття-передачі об`єкта із оренди орендодавцю, за умови виконання орендарем наступних вимог: a) погашення заборгованості орендаря перед орендодавцем по цьому договору; б) відсутності підстав для застосування орендодавцем гарантійного платежу згідно договору; в) звільнення об`єкта від майна орендаря, суборендарів, користувачів та інших осіб, залучених орендарем для діяльності в об`єкті або у зв`язку з ним, а також від віддільних та невіддільних змін за цим договором та повернення орендодавцю об`єкта в порядку, передбаченому договором, а також повернення орендодавцю всіх ключів від об`єкта.

У випадку, якщо згідно умов цього договору, визначення розміру гарантійного платежу ставиться у залежність від курсу обміну та у разі його збільшення в порівнянні з курсом обміну на дату укладання цього договору, гарантійний платіж підлягає доплаті по збільшеному Курсу обміну не частіше ніж одного разу на один рік відповідно до виставленого орендодавцем рахунку протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання вимоги (п.5.4.6. загальної частини договору).

Згідно п.5.4.7 загальної частини договору в редакції п. 10.3 спеціальної частини договору у випадку дострокового розірвання/припинення цього договору (відмови від нього договору) в односторонньому порядку орендодавцем у зв`язку з порушенням умов орендарем або у випадку дострокового розірвання/припинення цього договору (відмови від цього договору) в односторонньому порядку з ініціативи орендаря в порушення умов договору, гарантійний платіж не повертається орендарю, а залишається у орендодавця в якості штрафу, за виключенням випадку, передбаченого пп. 10.4.1. загальної частини договору.

За змістом п.п.10.1, 10.2 загальної частини договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін, скріплення його печатками обох сторін. Цей договір припиняє свою дію у таких випадках, зокрема, за рішенням суду, розірвання договору у відповідності до законодавства або за ініціативою однієї зі сторін на умовах цього договору.

Пункт 10.1. спеціальної частини сторони погодили доповнити підпунктом 10.4.1. за яким орендар має право в односторонньому порядку розірвати договір, повідомивши орендодавця про таке розірвання не менше ніж за 180 (сто вісімдесят) календарних днів до дати розірвання договору. У разі такого дострокового розірвання орендна плата за місяць, орендна плата з обороту, експлуатаційний платіж, щомісячний маркетинговий платіж, комунальні платежі та часткова компенсація за електроенергію, спожиту на загальних площах підлягають внесенню до дати фактичного звільнення і повернення об`єкта орендарем орендодавцю.

Відповідно до п.10.4. загальної частини договору орендар має право розірвати цей договір до закінчення строку оренди у разі, якщо об`єкт став непридатним для використання орендарем, внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань з капітального ремонту об`єкта, або прихованих недоліків в об`єкті, які неможливо усунути. У разі такого дострокового розірвання платежі підлягають внесенню до дати фактичного звільнення і повернення об`єкта орендарем орендодавцю.

У випадку розірвання договору відповідно до пп. 10.4.1. загальної частини договору орендодавець зобов`язаний повернути орендарю 100% від невикористаної відповідно до положень цього договору суми гарантійного платежу в порядку, за умов та в строки, передбачені пп. 5.4.1. цього договору.

Відповідно до п. 10.3 загальної частини договору оренди в редакції п. 10.20 спеціальної частини договору оренди орендодавець має право відмовитися від договору (розірвати договір в односторонньому порядку) і вимагати повернення об`єкта, зокрема у випадку нездійснення орендарем діяльності в об`єкті (невикористання об`єкта) на умовах, передбачених цим договором і не усунення такого порушення на вимогу орендодавця (пп. "з").

У п.10.5 загальної частини договору зазначено, що у разі відмови сторони від договору (розірвання договору в односторонньому порядку) у передбачених договором випадках, цей договір є розірваним/припиненим з моменту одержання іншою стороною повідомлення про відмову від договору (розірвання договору) або на дату яка вказана в такому письмовому повідомленні.

Відповідно до п.11.7 загальної частини договору, якщо інше не передбачено договором, всі повідомлення, передбачені цим договором, складаються в письмовій формі і надсилаються адресами, що наведені нижче в договорі або за іншими адресами, які сторони можуть вказати письмово: а) по телефаксу; або б) за допомогою електронної пошти, вказаної в цьому договорі або повідомленої стороною письмово; або в) рекомендованим листом з описом вкладеного та повідомленням про вручення; або г) доставкою кур`єрською службою; або д) нарочно під розписку повноважного представника сторони-отримувача, в тому числі співробітнику орендаря, суборендаря або іншої особи, залученої для здійснення діяльності у об`єкті оренди.

Відповідно до акту прийому-передачі об`єкта від 20.07.2021 орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване приміщення у користування.

21.07.2021 позивач сплатила гарантійний платіж в сумі 263851,56 грн, що підтверджується платіжним дорученням №998 від 21.07.2021.

Позивачка надала у матеріали справи лист від 01.06.2022 адресований відповідачу, в якому, посилаючись на неможливість здійснення господарської діяльності внаслідок ракетного удару в торговому центрі "Retroville", за адресою: м.Київ, проспект Правди, 47, просила достроково розірвати договір за угодою сторін та повернути сплачений гарантійний платіж. Як доказ направлення на електронну пошту відповідача позивачка надала у матеріали позовної заяви роздруківку повідомлення направленого електронною поштою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із матеріалів справи 27.10.2022 позивачка повторно направила відповідачу лист від 25.10.2022 з пропозицією про дострокове розірвання договору, разом з яким направила угоду про дострокове розірвання договору та акт повернення об`єкту оренди в двох примірниках.

27.10.2022 позивачка направила відповідачу вимогу від 25.10.2022 про повернення гарантійного платежу у розмірі.

На обґрунтування обставин щодо неможливості використовувати орендоване приміщення позивачка надала у матеріали справи акт про пожежу від 23.03.2022, акт про пошкодження майна орендаря в ТЦ "Retroville" від 24.03.2022; заяву про залучення в якості потерпілого до кримінального провадження за №0000539 від 21.03.2022; лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1. Також у процесі розгляду справи, позивачка надала суду: сертифікат ТПП України №3000-23-1705 (вих. від 10.04.2023 №17/03-4/304) про форс-мажорні обставини; витяг з ЄРДР номер кримінального провадження №0000539 від 21.03.2022; постанову про визнання потерпілим позивача в кримінальному провадженні №0000539 від 21.03.2022.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 650 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1).

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3).

Згідно з ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначено судом вище, у відповідності до п.10.4. договору загальної частини договору орендар має право розірвати цей договір до закінчення строку оренди у разі, якщо об`єкт став непридатним для використання орендарем, внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань з капітального ремонту об`єкта, або прихованих недоліків в об`єкті, які неможливо усунути.

Виходячи зі змісту пункту 10.4. договору позивач, посилаючись на наявність визначених у вказаному пункті підстав для розірвання договору має надати докази того, що об`єкт оренди став непридатним для використання орендарем, внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань з капітального ремонту об`єкта, або прихованих недоліків в об`єкті, які неможливо усунути.

Надавши оцінку наведеним доводам позивача та оцінивши представлені позивачем докази, судом встановлено таке.

Так, в наданому позивачкою Акті про пожежу від 23.03.2022 зазначено, що місце виникнення пожежі: приміщення БТРК "Retroville" в осях БЖ-Ц/20-26. Однак, відповідно до наданого відповідачем листа ТОВ "БЮРО ПРОЕКТІВ" від 20.04.2023 № 20/04/23 та доданої до неї план-схеми першого поверху БТРЦ "Retroville", згідно плану першого поверху БТРЦ "Retroville" приміщення (лот) № 2.1.35 розташовано в межах осей Л-К та 13/14-14/15.

Наданий позивачкою Сертифікат ТПП України №3000-23-1705 (вих. від 10.04.2023 №17/03-4/304) про форс-мажорні обставини засвідчує настання з 20.03.2022 форс-мажорних обставини з виконання зобов`язання щодо використання орендованого приміщення відповідно до умов п.3.1. договору, які тривають і станом на 10.04.2023. При цьому пункт 3.1. договору визначає, що орендодавець передає орендарю, а орендар приймає в оренду (тимчасове платне користування) об`єкт оренди та зобов`язується сплачувати за це платежі орендодавцю, а також виконувати обов`язки передбачені договором.

Проаналізувавши зміст Сертифікату та з огляду на положення пункту 3.1. договору випливає, що Сертифікатом ТПП України №3000-23-1705 засвідчено саме настання з 20.03.2022 форс-мажорних обставини з виконання зобов`язання щодо оплати платежів та виконання інших зобов`язань по договору. Жодних обставин неможливості орендарем використовувати орендоване приміщення та/або непридатності до використання такого приміщення Сертифікат не містить.

Представлений позивачем Акт пошкодження майна орендаря від 24.03.2022 свідчить лише про пошкодження (намокання та забруднення) товару, проте не підтверджує непридатність приміщення до використання.

Заява про залучення в якості потерпілого у кримінальному проваджені №0000539 від 21.03.2022, витяг з ЄРДР номер кримінального провадження №0000539 від 21.03.2022 та постанова про визнання потерпілим позивача в кримінальному провадженні №0000539 від 21.03.2022 жодним чином не підтверджує факт придатності/непридатності орендованого приміщення.

Враховуючи вище викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що приміщення не придатне для подальшого використання, у тому числі внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань з капітального ремонту об`єкта, або прихованих недоліків в об`єкті.

Посилання позивача на ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України, суд відхиляє, оскільки наведена норма стосується звільнення орендаря від плати.

Також суд вважає необґрунтованим посилання позивача на п.1 ч.1 ст.784 Цивільного кодексу України, оскільки доказів того, що відповідач передав приміщення, якість якого не відповідає умовам договору та призначенню речі, позивач не надав.

Документально підтверджених відомостей щодо істотного порушення відповідачем договору, що згідно із ч.1 ст.651 ЦК України може бути підставою для розірвання договору позивач у матеріали справи не надав.

Щодо доводів позивача про наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Тобто, обставина стає форс-мажорною для сторін правовідносин щодо тих чи інших зобов`язань виключно у разі доведення неможливості виконання конкретних зобов`язань.

Водночас, форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Стороною договору має бути підтверджено не тільки факт настання форс-мажорних обставин, а також і їхню здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тобто мають бути встановлені причино-наслідкові зв`язки між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

У п.8.16 загальної частини договору сторони погодили, що звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі настання форс-мажорних обставин, які, як обґрунтовано вважається, не залежать від сторін і безпосередньо перешкоджають будь-якій стороні виконувати взяте на себе зобов`язання за цим договором. Форс-мажорні обставини включають (але не обмежуються): стихійні лиха, пожежі, повені, землетруси просідання або зсув ґрунту, урагани, бурі, нагромадження снігу, ожеледь, військові дії, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, протиправні дії третіх осіб, вибух, озброєні конфлікти, епідемії, терористичні акти, страйки, раптове припинення постачання води, тепла, електроенергії, газу, не пов`язаного з несплатою їх вартості тощо. Потерпіла від форс-мажорної обставини сторона при першій нагоді повідомляє іншу сторону письмово про початок і характер дії форс-мажорних обставин та їх вплив на неможливість виконання зобов`язання за договором. Потерпіла від форс-мажорної обставини сторона підтверджує наслідки такої обставини відповідно до законодавства. У разі наявності форс-мажорних обставин дія цього договору може бути припинена в повному об`ємі або частково на термін дії такої обставини. Якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більше 6 (шести) місяців, кожна сторона має право розірвати цей договір шляхом подачі письмового повідомлення, принаймні за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до очікуваної дати дострокового розірвання. У разі такого розірвання платежі вносяться по дату фактичного повернення об`єкта орендарем орендодавцю по акту передання-прийняття (повернення) об`єкта.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів та пояснень сторін, ТРЦ "Retroville" за адресою: м.Київ, вул.Правди, 47, починаючи з 24.02.2022 не працював, 20.03.2022 частина приміщень торгівельно-розважального центру "Retroville" була зруйнована внаслідок ракетного обстрілу, що є загальновідомим фактом. Водночас, ТРЦ "Retroville" відновив свою роботу з 15.06.2022.

Втім, як вже зазначалося вище, стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання форс-мажорних обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Натомість, позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості використовувати орендоване приміщення за цільовим призначенням та наявності форс-мажорних обставин саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання станом на дату звернення позивача з листом від 25.10.2022 з пропозицією про дострокове розірвання договору.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на лист від 01.06.2022, оскільки зазначений лист був направлений на електронну пошту не зазначену у договорі та окрім того, не підписаний електронним цифровим підписом, що унеможливлює ідентифікувати підписанта листа.

Суд зазначає, що відповідно до п.8.16 договору, потерпіла від форс-мажорної обставини сторона при першій нагоді повідомляє іншу сторону письмово про початок і характер дії форс-мажорних обставин та їх вплив на неможливість виконання зобов`язання за договором.

Однак, докази звернення до відповідача із письмовим повідомленням про настання форс-мажорних обстави у матеріалах справи відсутні, у той час, як посилання позивача на листи від 01.06.2022 та 25.10.2022 із пропозиціями розірвати договір з урахуванням відсутності доказів на підтвердження впливу форс-мажорних обставин на можливість використовувати орендоване приміщення за цільовим призначенням, є такими, що не створюють правових наслідків визначених у п.8.16 договору.

Окрім того, суд зауважує, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) саме за договором та неможливості використовувати орендоване приміщення.

З урахуванням наведеного вище, з огляду на умови п.8.16 договору, доводи позивача, що договір є достроково розірваним за волевиявленням позивача є безпідставними.

У свою чергу відповідач, як вбачається із матеріалів справи, неодноразово звергався до орендаря щодо відновлення господарської діяльності (лист від 11.10.2022 № 11/10/22-24; лист від 06.02.2023 № 06/02/23-01 разом з актом про відсутність діяльності орендаря від 16.01.2023; лист від 14.02.2023 № 14/02/23-01 разом з проектом договору про внесення зміни та доповнень до Договору оренди; лист від 23.02.2023 № 23/02/23-01).

Представленими відповідачем документами підтверджується наявність підстави для дострокового одностороннього розірвання договору оренди, встановленої у пп. "з" п.10.3. загальної частини договору, а саме нездійснення орендарем діяльності в об`єкті (невикористання об`єкта) на умовах, передбачених цим договором і не усунення такого порушення на вимогу орендодавця.

У зв`язку з цим, 03.03.2023 через електрону пошту відповідач направив повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку від 03.03.2023 № 03/03/23-01.

Таким чином, з огляду на п.10.5. загальної частини договору, враховуючи що згідно із положенням ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок та оскільки орендодавець направив повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку 03.03.2023, то договір є розірваним з 04.03.2023.

За таких обставин, враховуючи приписи 5.4.7. загальної частини договору гарантійний платіж не повертається орендарю (позивачу).

З урахуванням вище наведеного, виходячи з підстав позовних вимог, враховуючи об`єкт спірних правовідносин - права позивача, як орендаря, оскільки судом встановлено необґрунтованість доводів позивача про наявність обставин для розірвання договору з підстав визначених позивачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору від 08.07.2021 № 2.1.35. (Askona) оренди нежитлового об`єкта за адресою: Україна, місто Київ, проспект Правди, 47.

Позовні вимоги позивача про стягнення гарантійного платежу у загальному розмірі 353440,64 грн, а також похідні вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 27440,56 грн та 3% річних у сумі 4250,54 грн за встановлених вище обставин необґрунтованості позовних вимог про розірвання договору з підстав визначених позивачем та з огляду на пп.5.4.7. договору, задоволенню не підлягають.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України"" (Заява № 4909/04) зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Окрім того, господарський суд, при вирішенні даного спору враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як такі, що не спростовують висновків суду щодо відсутності достатніх підстав для задоволення позовних вимог, а з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у цій справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про розірвання договору від 08.07.2021 № 2.1.35. (Askona) оренди нежитлового об`єкта за адресою: Україна, місто Київ, проспект Правди, 47 та стягнення 385131,74 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Куценко Тетяни Володимирівни звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТІН" про розірвання договору від 08.07.2021 № 2.1.35. (Askona) оренди нежитлового об`єкта за адресою: Україна, місто Київ, проспект Правди, 47 та стягнення 385131,74 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 14.06.2023.

Суддя С.О. Турчин