ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/589/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Державної установи Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 30-Б, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Скворцова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 175131 грн., -

за участю учасників справи:

від позивача: Дюденко О.П., діє на підставі довіреності

від відповідача: Скворцов Д.О., особисто

Суть спору: Державна установа Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Скворцова Дмитра Олександровича про стягнення 175131 грн., з яких: 40931 грн. пені та 134200 грн. штрафу.

Позовні вимоги Державної установи Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору №214/1731 від 19.11.2021 про закупівлю товарів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 16.03.2023 об 11:30.

16.03.2023 за вх.№8433/23 до суду від відповідача надійшов відзив, який прийнятий судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач вказує:

- відповідач зазначає, що ФОП Скворцов Д.О. взяв участь у тендері на постачання спортивного інвентарю: 16.06.2021 тендер UA-2021-06-16-004452-b, тендер не відбувся через участь у тендері одного учасника; 12.07.2021 тендер UA-2021-07-12-000908-с, тендер не відбувся через участь у тендері одного учасника; в результаті проведених двох тендерів з одним учасником було ухвалено рішення перейти до процедури переговорного процесу та за результатами переговорів було підписано договір №214/1731 від 19.11.2021;

- позивач зауважує, що договір він не міг не підписати, оскільки це обумовлено умовами тендеру; також через те, що тендер двічі відкладали, терміни поставки різко скоротилися; за умовами договору термін постачання товару - 10.12.2021, проте у зв`язку з тим, що замовлення товару у постачальників (Компанія JVD, Голландія) могло бути здійснене тільки після підписання договору, то у відповідача залишалось лише 20 днів; відповідач наголошує, що у такі терміни не можна вкластися, тому що не весь товар знаходився на складі в Європі і потрібен був додатковий час на поставку товару з США від виробника (Компанія Hoyt); також відповідач вказує, що Компанія JVD є ексклюзивним постачальником продукції Hoyt у Європі, а ФОП Скворцов Д.О. є офіційним дилером JVD в Україні, і не можемо обминаючи JVD купувати продукцію Hoyt безпосередньо від постачальника;

- відповідач зазначає, що 09.12.2021 ним було написано листа до Укрспортзабезпечення на продовження договору до 24.12.2021 та договір було продовжено; 09.12.2021 компанія JVD повідомила, що частина товару може бути поставлена до України лише у лютому 2022;

- відповідач зауважує, що після повідомлення від компанії JVD інформації про неможливість поставки товару в короткі терміни, було вирішено звернутися до виробника безпосередньо як виняток, проте як виявилося пізніше, сервер компанії Hoyt був зламаний і все листування з партнерами було в доступі у хакерської групи, яка виставила рахунок на постачання товару безпосередньо зі США; 07.12.2021 було вирішено сплатити рахунок через відділення Альфа Банку, проте працівник банку виявила невідповідність рахунку виставленого хаккерською групою та реальними реквізитами Компанії Hoyt та гроші вдалося заблокувати на кореспондентському рахунку, і вони повернулися на рахунок відповідача; 04.01.2022 Компанія JVD надіслала офіційного листа про причини затримки поставок, де було згадано, що це пов`язано з ковід та брексітом у Європі;

- відповідач наголошує, що ним були зроблені всі можливі кроки для доставки вантажу до збірної України, аж до пошуку товару в Європі у іспанського дилера JVD, однак і в Іспанії вантажу з потрібними параметрами не було та компанія-виробник Hoyt (USA) відмовилася постачати товари в обхід свого ексклюзивного дистриб`ютора JVD у Європі;

- відповідач повідомив, що звертався до ТПП України в Одеській області, проте його заяву не було прийнято через захворювання керівника, який міг підписати документ, крім того відповідач посилається на те, що ТПП Одеської області просили надати довідку від ТПП Голландії, що через ковід вантаж не може бути відправлений у строк, проте на переконання відповідача така вимога незаконна, оскільки ТПП Голландії подібних довідок не дає, а причина неможливості поставки вантажу за 20 днів вказана в листі від JVD від 04.01.2022;

- відповідач зауважує, що через початок бойових дій в Україні було надіслано листа до Укрспортзабезпечення з вимогою розірвати договір з форс-мажорних причин від 21.12.2021, проте відповіді не отримано та лише за рік Укрспортзабезпечення раптом згадало про претензії; відповідачем було запропоновано різні варіанти вирішення цієї проблеми - перенесення договору до кінця лютого, надання збірної іншого товару на аналогічну суму до приходу оригінального вантажу, гарантію від президента федерації та тренерського складу з рішенням очікування вантажу тощо, проте пропозиції були відкинуті;

- відповідач наголошує, що за умовами тендеру відповідач мав поставити товар за свій рахунок, а оплату отримати лише після надходження вантажу в Україну, тобто Укрспортзабезпечення державних коштів не витратило і всі витрати лягали на відповідача, окрім того відповідач наголошує, що купувати заздалегідь продукцію у постачальників він не міг, оскільки параметри спорядження узгоджуються з тренерами збірної лише під час реального замовлення (за час проведення тендеру у збірній України можуть відбутися зміни), тобто на переконання відповідача його поставили в заздалегідь нездійсненні умови договору, до того ж, позивачем було повідомлено, що перенести оплату від Укрспортзабезпечення на 2022 рік неможливо, оскільки для цього потрібно буде отримувати новий бюджет;

- відповідач вказує, що тендер з однією компанією безглуздий, оскільки ФОП Скворцов Д.О. єдиним постачальником продукції Hoyt в Україні, отже, луки для збірної України могли бути поставлені ще на початку літа 2021 року та до грудня був великий запас часу на постачання навіть з урахуванням ковід у світі;

- відповідач наголошує, що за двадцять років в його роботи з постачання товарів для збірної України зі стрільби з лука жодного разу він не отримував негативних відгуків і всі гарантійні зобов`язання виконував, більше того, для підтримки збірної країни неодноразово йшов на те, щоб за свій рахунок у стислі терміни постачати товари для спортсменів.

15.03.2023 за вх.№8233/23 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач вказує:

- позивач зазначає, що додатковою угодою №1 від 10.12.2021 до договору строк поставки товару за згодою сторін продовжено до 24.12.2021, таким чином, до вказаної дати поставки у договорі постачальник зобов`язаний поставити товар, номенклатура, кількість, якість, маркування та тара (упаковка) якого повинні відповідати специфікації товару (додаток 1 до договору) та вимогам чинного законодавства України, стандартів та технічних вимог, що встановлені для даного виду товару. Проте всупереч умовам договору відповідачем товар так і не було поставлено;

- позивач зауважує, що 24.12.2021 у день, коли товар мало бути поставлено, позивачем було надіслано відповідь (претензію) з проханням щодо сплати штрафу за невиконання умов договору; управління в даній претензії також повідомило відповідача, що у разі якщо обставини, які склалися є форс-мажором, то на виконання пункту 6.3 договору постачальником має бути наданий відповідний документ уповноваженого органу про настання обставин непереборної сили та строку їх дій. Окрім того, після сплати постачальником штрафу відповідно до умов договору або надання відповідного документа уповноваженого органу про настання обставин непереборної сили та строку їх дій, Управління було готове розглянути питання щодо підписання відповідної додаткової угоди про розірвання договору;

- позивач вказує, що у відповідь на претензію Укрспортзабезпечення постачальник листом від 01.02.2022 №010222 повідомив Управління про звернення останнім до Торгово-промислової палати України в Одеській області для отримання висновку, проте через хворобу керівника юридичного відділу, який візує висновки, відповідач не в змозі пред`явити необхідний документ вчасно; як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідача, то він наголошує на перенос поставки товарів та оплати за них на 2022 рік, проте позивач наголошує, що Управління є державною бюджетною установою, видатки на утримання якої здійснюються з Державного бюджету України та не має права переносити поставку на наступний рік і здійснювати поставку за товар з причини закінчення бюджетного року;

- позивач із посиланням на норми законодавства, зокрема, на ст.ст. 193, 222, 230, 231 ГК України вказує, що у випадку невиконання зобов`язання у повному обсязі за договором, застосовуються штрафні санкції, які покладаються на сторону, яка порушила умови договору, в даному випадку на відповідача, який не поставив товар в обумовлений договором строк, а тому на думку позивача наявні всі підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені та штрафу); з позицією відповідача позивач не погоджується, вважає її не обґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності з огляду на те, що ФОП Скворцов Д.О. перед підписанням договору був ознайомлений з його умовами та обізнаний зі всіма ризиками у випадку порушення зобов`язання;

- позивач зазначає, що Управління є державною бюджетною установою, видатки на утримання якої здійснюються з Державного бюджету України, і тому штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості; відповідно до пункту 5.3 договору у випадку, якщо постачальник не поставить товар у строк, визначений пунктом 3.1 договору (до 24.12.2021), він на вимогу покупця сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару. Так, ціна договору (непоставленого товару) становить 671000 грн., штраф за договором становить 134200 грн. (20% від вартості непоставленого товару); пеня, згідно із законом, у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення та складає 40931 грн. (розрахована з урахуванням запровадження воєнного стану); позивач зауважує, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Судове засідання 16.03.2023 об 11:30 не відбулось у зв`язку з нестабільною роботою підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ), що спричинена кібератакою російської федерації. Ухвалою суду від 22.03.2023 судове засідання призначено на 03.04.2023 о 17:00.

27.03.2023 за вх.№9847/23 до суду від відповідача надійшло клопотання та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому клопотанні відповідач із посиланням, зокрема, на норми Закону України Про державні закупівлі зауважує, що якщо у тендері бере участь лише один ексклюзивний продавець, закупівля може бути проведена за переговорною процедурою без попередньої публікації тендерної пропозиції.

У судовому засіданні 03.04.2023 оголошено перерву до 19.04.2023 о 12:00.

13.04.2023 за вх.№12063/23 до суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву, які прийнято судом до розгляду, а саме: виписка по особовому рахунку відповідача з 24.02.2022 по 06.04.2023.

19.04.2023 за вх.№12861/23 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 19.04.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 11.05.2023 о 12:40.

26.04.2023 за вх.№13611/23 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.05.2023 оголошено перерву до 01.06.2023 о 09:45.

26.05.2023 за вх.№17428/23 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 01.06.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 01.06.2023 відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/589/23 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 01.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

19.11.2021 між Державною установою Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення (покупець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Скворцовим Дмитром Олександровичем (постачальник, відповідач) за результатами проведення переговорної процедури закупівлі (UA-2021-10-27-006184-а) укладений договір №214/1731 про закупівлю товарів, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю плечі - 11 пар, рукоятка - 11 штук для стрільби з лука, код ДК 021:2015:37460000-0 Ігри на влучність, настільні ігри та інвентар (далі - товар), а покупець - прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором; найменування, одиниці виміру, кількість, ціна за одиницю, вартість, технічні характеристики/параметри, показники якості товару, що закуповується та поставляється за цим договором, зазначаються у Специфікації товару (додаток 1 до договору).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору ціна цього договору становить 671000 грн., без ПДВ; закупівля товарів здійснюється у межах обсягів бюджетних асигнувань, передбачених покупцю в Державному бюджеті України на 2021 рік.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 договору строк поставки товару до 10.12.2021; місце поставки товару покупцеві: 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 30-б; при передачі товару уповноваженому представнику покупця постачальник має надати покупцю видаткову накладну на товар, оформлену відповідно до Специфікації товару (додаток 1 до договору), у 2 (двох) примірниках.

За п.п. 5.1, 5.3 договору за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору винна сторона несе відповідальність у порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України; якщо постачальник не поставить товар у строк, визначений пунктом 3.1 цього договору, він на вимогу покупця сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

У відповідності до п.п. 6.1-6.4 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які не мали місця під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, війна, дії органів державної влади тощо); сторона, що не має об`єктивної можливості виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили, зобов`язана, не пізніше 2 (двох) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі; доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи та акти уповноважених державних органів; у випадку, коли строк дії обставин непереборної сили триває більше ніж 10 (десять) робочих днів, кожна із сторін в установленому законодавством та умовами цього договору порядку має право розірвати цей договір, попередивши письмово про це іншу сторону протягом 3 (трьох) календарних днів.

Згідно з п.п. 11.1, 11.5 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє по 27.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань; за домовленістю сторін у цей договір можуть бути внесені зміни та/або доповнення, які оформлюються додатковою угодою до договору, яка стає його невід`ємною частиною та набирає чинності після її підписання сторонами.

Додаток №1 до договору №214/1731 від 19.11.2021 - Специфікація товару, визначає найменування товару, одиницю виміру, кількість одиниць та ціну, яка склала 671000 грн., без ПДВ.

Додаток до Специфікації до договору №214/1731 від 19.11.2021 визначає технічні (якісні) вимоги до предмету закупівлі.

10.12.2021 сторонами договору №214/1731 від 19.11.2021 укладено додаткову угоду №1, в якій сторони вирішили викласти п.3.1 договору в наступній редакції: строк поставки товару до 24.12.2021.

У листі від 21.12.2021 за №211221 відповідач повідомив позивача про наступне:

- ФОП Скворцов Д.О. підтверджує, що всі товари, з приводу тендеру UA-2021-10-27-006184-а, договір №214/1731 від 19.11.2021 не можуть бути поставлені в строк до 24 грудня у зв`язку з тим, що виробник товарів, компанія Хойт не має можливості відправити товар своєчасно на своїх дистриб`юторів у Європі; це пов`язано з тим, що пандемія ковід-19 змусила багато компаній різко скоротити виробництво;

- протягом кількох тижнів ФОП Скворцов Д.О. намагався знайти шляхи вирішення проблеми екстреного постачання замовлення в Україну, проте ані виробник, ані його ексклюзивний дистриб`ютор у Європі не змогли забезпечити повного обсягу замовленого товару;

- ФОП Скворцов Д.О. не мав можливості зробити попереднє замовлення в літній період через тривалу тендерну процедуру, а реальний договір з Міністерством був підписаний наприкінці жовтня;

- ФОП Скворцов Д.О. спробував піти на контакт з виробником через особисті зв`язки з керівництвом компанії Хойт і надіслав офіційний лист через їх сайт, проте сервер Хойт був зламаний хакерами;

- у списку невиконаних замовлень від постачальника JVD міститься 83 позицій раніше замовлених товарів та нажаль прискорити процес наразі неможливо; постачання луків для збірної України протягом найближчих 3-6 місяців не вбачається за можливе, оскільки обставини неможливості знаходиться поза контролем ФОП Скворцов Д.О. і відповідають форс-мажорним обставинам; ФОП Скворцов Д.О. просив розірвати договір №214/1731 від 19.11.2021.

У листі від 24.12.2021 за №05-2890/21 позивач повідомив відповідача про наступне:

- відповідно до п.5.3 договору про закупівлю товарів №214/1731 від 19.11.2021 якщо постачальник не поставить товар у строк, визначений пунктом 3.1 цього договору (тобто до 24.12.2021), він на вимогу покупця сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару; станом на сьогоднішній день постачальник не поставив покупцю товар згідно договору, ціна договору становить 671000 грн., без ПДВ;

- Управління вимагає сплатити штраф за договором у сумі 134200 грн. (20% від вартості непоставленого товару) шляхом перерахування коштів на відповідний розрахунковий рахунок;

- у разі якщо обставини, які склалися, є форс-мажором, то на виконання пункту 6.3 договору постачальником має бути наданий відповідний документ уповноваженого органу про настання обставин непереборної сили та строку їх дії; після сплати постачальником штрафу відповідно до умов договору, Управління готове розглянути питання щодо підписання відповідної додаткової угоди до договору.

У листі від 01.02.2022 за №010222 відповідач повідомив позивача про те, що для підтвердження форс-мажорних обставин звернувся до Торгово-промислової палати України в Одеській області, проте через хворобу керівника юридичного відділу, який візує висновки, не має можливості вчасно надіслати необхідний документ до Міністерства та просив продовжити розгляд документів на 14 днів (до 15.02.2022).

У листі від 26.02.2022 за №260222 відповідач повідомив позивача про те, що всі товари, з приводу тендеру UA-2021-10-27-006184-а, договір №214/1731 від 19.11.2021 не можуть бути поставлені через форс-мажорну ситуацію; введення військового стану через вторгнення військ рф в Україну; просив скасувати претензії щодо штрафних санкцій.

На підтвердження обставин та позиції у даній справі відповідачем було надано:

- електронне листування ФОП Скворцов Д.О. з приводу постачання товарів;

- сертифікат про те, що ФОП Скворцов Д.О. є офіційним дилером компанії Hoyt Archery в Україні;

- виписку по особовому рахунку ФОП Скворцов Д.О. з 24.02.2022 по 06.04.2023;

- нотаріальний переклад електронного листа компанії JVD Archery від 04.01.2022 до ФОП Скворцова Д.О., в якому зазначено: глобальні обмеження, пов?язані з Covid-19, y поєднанні з іншими мінливими геополітичними проблемами, такими як Brexit, призводять в багатьох компаніях, включно з JVD Group, до таких проблем, як терміни виконання робіт вище середнього, а також проблеми з логістикою. Наші постачальники стикаються з проблемами з сировиною та ланцюгами постачання, тому терміни виробництва значно збільшилися. Крім того, транспортні компанії, від яких ми залежимо, такі як UPS i TNT, стикаються з проблемою надзвичайно довгих термінів доставки та обробки. Це значною мірою вплинуло на поставки JVD і рівень запасів, і ми докладаємо всіх зусиль, щоб усунити ці проблеми і якнайкраще обслуговувати наших клієнтів, в тому числі вас. Однак на даний момент не завжди вдається дотримуватись початкових планів. Ми розуміємо, що це може спричинити незручності для вас і ваших клієнтів, і ми розуміємо ситуацію, з якою ви зіткнулися в цьому відношенні. Проте ми просимо вас і ваших клієнтів підійти до цієї ситуації з розумінням і високо цінуємо ваше терпіння. Ситуація, коли ви не отримуєте поставку так швидко, як ми всі сподівалися, безпосередньо пов?язана з вищезазначеним, і ми всі можемо зробити висновок, що це форс-мажор. Будь ласка, знайте, що компанія JVD робить усе, що в її силах, щоб гарантувати вам і всім нашим клієнтам найкраще обслуговування. Ми робимо все можливе, щоб ваше відправлення було доставлене якнайшвидше. Сподіваємось, цієї інформації достатньо, та дякуємо за ваше терпіння.

Несплата відповідачем заявлених до стягнення штрафних санкцій за договором поставки №214/1731 від 19.11.2021 стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч.1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

У відповідності до ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це становлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За ч.ч. 1, 2 ст. 232 ГК України якщо за невиконання або неналежне виконання зобов`язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями. Законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли: допускається стягнення тільки штрафних санкцій; збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції; за вибором кредитора можуть бути стягнуті або збитки, або штрафні санкції.

Згідно з ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зазначає про таке.

При зменшенні розміру штрафних санкцій суд бере до уваги інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і оцінює співвідношення розміру заявлених до стягнення пені та штрафу, зокрема, із розміром збитків позивача. Якщо порушення зобов`язання відповідачем не потягло за собою значні збитки для інших господарюючих суб`єктів, то суд може з урахуванням інтересів сторін зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. При цьому як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Суд відзначає, що за своєю правовою природою штрафні санкції виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності та стягується в разі порушення такого зобов`язання. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

При цьому, наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №920/437/19 зазначено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінює надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №904/4685/18).

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Господарський суд зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення неустойки (пені та штрафу) за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №214/1731 від 19.11.2021.

Господарський суд, виходячи з наявних матеріалів справи, умов укладеного договору та позицій сторін вказує, що відповідачем не виконано належним чином своїх зобов`язань за договором та не поставлено у строк визначений договором товар.

Позивач, пред`являючи даний позов про стягнення штрафу та пені, посилається на п.5.3 договору, який визначає відповідальність сторін, а саме:

- якщо постачальник не поставить товар у строк, визначений пунктом 3.1 цього договору, він на вимогу покупця сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладеного договору, визначивши вірність розрахунків позивача, господарський суд натомість вважає, що у даному випадку є підстави для зменшення розміру неустойки (пені та штрафу) у даній справі. Господарський суд враховує, що відповідач є офіційним дилером компанії, яка здійснює поставку відповідного товару в України, суд приймає до уваги надані відповідачем докази, зокрема, лист компанії JVD Archery від 04.01.2022, щодо причин неможливості поставки товару у відповідні строки, окрім того, суд враховує, що дії відповідача свідчили про намагання здійснити відповідну поставку, а з матеріалів справи не вбачається умисна недобросовісність відповідача, окрім того, господарський суд враховує майновий стан відповідача, а також умови укладеного договору щодо оплати позивачем товару після їх поставки. Господарський суд враховує, що позивачем не надано до суду доказів понесення ним збитків у спірних правовідносинах. Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази та встановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем частково доведено суду обставини неможливості виконання контракту з причин винятковості даного випадку. За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем доказів завдання йому збитків у спірних правовідносинах, приймаючи до уваги поведінку відповідача в частині прикладених зусиль з виконання умов договору, причини не виконання умов договору, майновий стан відповідача, враховуючи воєнну агресію російської федерації проти України та її наслідки, а також дослідивши інтереси сторін, які заслуговують на увагу, виходячи із принципу збалансованості інтересів обох сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій, яку належить стягнути з відповідача та визначити їх справедливий розмір у сумі 5000 грн.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Державної установи Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення та стягнення з відповідача 5000 грн. штрафних санкцій, в решті позову судом відмовляється.

Відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державної установи Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скворцова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Державної установи Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів Укрспортзабезпечення (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 30-Б, ) 5000 /п`ять тисяч/ грн. штрафних санкцій та 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн. судового збору.

3.В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13 червня 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля