ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. Справа № 916/1035/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" (67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; ),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" (68100, Одеська обл., м. Татарбунари, вул. Лиманська, 11; ),

про стягнення 193645,16 грн.

За участю представників сторін:

від позивача адвокат Стецько М.В., ордер серії АІ № 1201216 від 20.04.2023;

від відповідача адвокат Стойкова М.Д., ордер серії ВН № 1239026 від 05.04.2023.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" про стягнення 193645,16 грн неустойки. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору суборенди нежитлового приміщення № 2 від 30.12.2020, в частині своєчасного повернення орендованого майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.03.2023 відкрито провадження у справі № 916/1035/23. Прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

10 квітня 2023 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення за період вересень-жовтень 2022 неустойки у розмірі 132000,00 грн відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, що представники позивача та відповідача постійно спілкувались та обговорювали питання продовження строку користування суборендованим приміщенням ще до закінчення строку дії договору суборенди. Відповідач звертався до позивача з пропозицією продовжити строк дії Договору суборенди та просив розглянути можливість звільнення відповідача від суборендної плати на період дії воєнного стану. Позивачем було надано відповідь, що дане питання може бути розглянуто та вирішено позитивно виключно у разі погашення існуючого боргу за користування майном. Усні перемовини між сторонами надавали відповідачу впевненість у тому, що після погашення існуючої заборгованості всі питання стосовно суборенди приміщення будуть врегульовані між сторонами, у зв`язку з чим відповідач не вживав заходів з вивезення майна одразу після закінчення строку дії договору.

Листом від 26.05.2022 ТОВ „ФІРМА КМК повідомила відповідача про необхідність звільнення суборендованого приміщення і погашення заборгованості та передбаченої законом неустойки. Отримавши зазначений лист відповідач почав здійснювати заходи з підготовки до вивезення обладнання. Враховуючи те, що у орендованому приміщенні були розміщені виробничі потужності та велика кількість обладнання, вивезення у короткий термін яких було неможливо (обладнання необхідно розібрати та завантажити за допомогою крану), що дуже добре розумів позивач.

16 липня 2022 року внаслідок влучання ракети збройних сил РФ та потужної ударної хвилі, орендованому відповідачем приміщенню була завдана значна шкода - повністю вибито віконне скло, пошкоджені віконні рами, дах та металеві конструкції будівлі.

В подальшому відповідач звернувся до позивача із листом, у якому просив ТОВ „ФІРМА КМК відновити електропостачання, пошкоджене вибуховою хвилею та провести необхідній капітальний ремонт приміщення, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 39. У відповідь на вказаний лист позивач повідомив, що у власниці будівлі відсутні зобов`язання перед ТОВ „СТРІМЕКС та вона не має наміру під час війни відновлювати майно.

Листом від 28.07.2022 № 20 ТОВ „СТРІМЕКС повідомило позивача про наміри звільнити орендоване приміщення та просило надати час строком 1 календарний місяць, а саме до 31.08.2022, для організації виїзду, вивезення основних засобів, ТМЦ та іншого майна і погашення заборгованості за договором оренди. У відповідь на вказане звернення відповідач отримав лист від 29.07.2022, яким ТОВ „ФІРМА КМК повідомило, що власником прийнято рішення про заборону знаходження людей у зазначеному приміщенні, про що на вході вивішено відповідне оголошення.

У зв`язку з необхідністю вивезення належного відповідачу майна з орендованого приміщення співробітники ТОВ „СТРІМЕКС почали власними силами прибирати уламки скла, шиферу з пройомів даху з подальшим вивезенням на сміттєзвалище, про що повідомили керівництво позивача листом від 12.08.2022 року. Цим же листом відповідач запропонував позивачу спільними зусиллями залучити спеціалістів для проведення робіт з відновлення електропостачання приміщення та просив надати час на звільнення Приміщення строком 30 днів моменту відновлення у приміщенні з електропостачання.

Листом від 15.08.2022 позивач повідомив ТОВ „СТРІМЕКС про те, що вивільнення приміщення повинно бути здійснено до 31.08.2022 при існуючих обставинах, а саме за відсутності електропостачання.

В подальшому, у зв`язку з постійними перепонами з боку ТОВ „ФІРМА КМК та власниці будівлі на вільне вивезення майна з приміщення, в т.ч. відсутність електроенергії, яку позивач відмовлявся відновлювати, керівництво ТОВ „СТРІМЕКС було змушене погодитись на зарахування здійснених в період з 18.05.2022 року до 05.08.2022 року платежів в рахунок сплати неустойки та на підписання акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.08.2022 року, чим фактично погодився на оплату неустойки у розмірі період з квітня по серпень 2022 року, хоча приміщення з 16.07.2022 року було не придатне до використання.

Надалі, протягом серпня - жовтня 2022 року, позивачем у орендованому приміщенні проводились ремонтні роботи, що підтверджується перепискою керівництва позивача та відповідача у телефонному режимі.

Можливість вивозити обладнання з орендованого приміщення у відповідача з`явилась лише 20.08.2022. Однак, через вимкнення власником приміщення 09.09.2022 світла відповідач не встиг повністю його вивезти у короткі строки. 27.09.2022 вимкнули воду, а 31.10.2022 взагалі закрили та опечатали приміщення виробничого цеху.

Зазначеними діями, на думку відповідача, позивач навмисно створював перешкоди у вивезенні майна з метою неправомірного збагачення. Лише на початку листопада 2022 року через недопущення співробітників відповідача до приміщення, директор ТОВ «СТРІМЕКС» був змушений звернутись до відділення поліції із відповідною заявою, після чого позивач надав можливість вивезти всі залишки обладнання із приміщення.

Відзив відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Також 10 квітня 2023 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд призначити розгляд справи № 916/1035/23 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.04.2023 постановлено здійснювати розгляд справи № 916/1035/23 за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін впродовж розумного строку. Призначено судове засідання для розгляду справи на 09.05.2023 о 12:30 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 09.05.2023 о 12:30 год.

У судову засіданні 09.05.2023 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 06.06.2023 о 14:10 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК", що наступне судове засідання у справі № 916/1035/23 призначене на 06.06.2023 о 14:10 год. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового засідання.

04 травня 2023 року до суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, не спростовують обставини, які викладені у позовній заяві та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вказаної відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач в прохальній частині свого відзиву визнав вимогу про стягнення частини неустойки в сумі 61645,16 грн, яка входить до суми позовних вимог за період самовільного та безпідставного утримання орендованого майна.

Позивач зазначає, що до дати 31.03.2022 (дати закінчення терміну суборенди приміщення) відповідач взагалі не вживав належних заходів щодо звільнення об`єкту оренди. Матеріали відзиву не містять ні пояснення обставин такої неправомірної поведінки, ні письмових доказів того, що ТОВ "СТРІМЕКС" здійснювало які б то не було організаційно-управлінські дії, спрямовані на своєчасне вивезення свого майна та звільнення орендованого майна до завершення дня 31 березня 2022 року.

Інші доводи відзиву, на переконання ТОВ «Фірма КМК», не стосуються ані предмету позову, ані підстав позову, отже не впливають на вирішення справи по суті спору і доводів позовної заяви не спростовують, адже не є тими обставинами, з наявністю чи відсутністю яких закон пов`язує умови відсутності обов`язку сплачувати цей прямо передбачений спеціальний вид неустойки в правовідносинах з оренди.

Відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засідання 06.06.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засідання 06.06.2023 позовні вимоги визнав частково, лише у розмірі 61645,16 грн, в частині вимог стягнення суми неустойки у розмірі 132000,00 грн просить відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 06.06.2023 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представників сторін про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 30 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" (надалі позивач або орендар) і Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" (надалі відповідач або суборендар) був укладений Договір суборенди нежитлового приміщення № 2 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, цим Договором, регулюються правовідносини, пов`язані зі переданням у суборенду орендарем суборендарю за плату у строкове користування для здійснення статутної господарської діяльності, не житлового приміщення промислового призначення (надалі іменується Об`єкт), згідно із Планом, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1).

Об`єкт знаходиться в орендному користуванні орендаря з правом його передачі у суборенду відповідно до Договору оренди № 1, укладеного "29" березня 2018 року між ТОВ „Фірма КМК і ОСОБА_1 (надалі іменується власник). Об`єкт належить Власнику на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу нерухомого майна від 01.08.2003 зареєстрованому Одеським БТІтаРОН 05.08.2003 за № 17727.093.

Відповідно до п. 1.2. Договору "Характеристика об`єкта", об`єкт становить: нежитлове приміщення - 1 поверх (літера А Плана), обладнане краном мостовим вантажопідйомністю 10 тон, кран-балкою вантажопідйомністю 5 тон і столами слюсарними 3 шт. та офісні приміщення вбудовано-прибудованої споруди - 2-3 поверх (літери А-1 і А-2 Плана). Місце розташування: вулиця Бугаївська, 39, місто Одеса, 65005, Україна. Загальна площа приміщення, що орендується: 2239,2 (дві тисячі двісті тридцять дев`ять та дві десятих ) квадратних метрів. З них, площа першого поверху 1933,2 (одна тисяча дев`ятсот тридцять три та дві десятих) квадратних метрів ( літера „А Плану). Офісні приміщення 2 й 3 поверху вбудовано-прибудованої споруди, з них площа другого поверху 154,3 (сто п`ятдесят чотири та три десятих) квадратних метрів ( літера А-1 Плану) та площа третього поверху 151,7 (сто п`ятдесят один та сім десятих) квадратних метрів (літера „А-2Птану). Вартість Об`єкта з урахуванням індексації складає: 2970000 (два мільйона дев`ятсот сімдесят тис) гривень 00 коп. Стан об`єкта на момент передання в оренду: задовільний. Недоліки об`єкта на момент передання його в оренду: відсутні.

Орендар протягом двох календарних днів з дня підписання цього Договору передає, а суборендар приймає у користування об`єкт, що оформлюється відповідним актом приймання передачі (Додаток №2), який підписується сторонами та з цього моменту починається обчислення строку суборенди за цим Договором (п. 2.1. Договору).

Згідно умов п. 2.2. Договору, суборендар негайно після закінчення строку суборенди повертає, а орендар приймає суборендоване приміщення (Об`єкт), що оформлюється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

За користуванням суборендованим приміщенням суборендар сплачує щомісячно орендарю суборендну плату з урахуванням її індексації у розмірі 25000,00 грн (без ПДВ). Суборендна плата нараховується з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта (п. 3.1. Договору).

Відповідно до умов п. 3.2. Договору, суборендна плата за поточний місяць здійснюється суборендарем незалежно від результатів його господарської діяльності шляхом перерахування її на рахунок орендаря не пізніше двадцятого числа кожного місяця.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі не житлового приміщення (п.3.2. Договору).

Згідно умов п. 5.2. Договору, строк дії починає свій перебіг у момент визначений у п. 5.1. цього Договору та діє до 01 квітня 2021 року без права на автоматичну пролонгацію.

01 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" і Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" був підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення до Договору суборенди нежитлового приміщення №2, про передачу нежитлового приміщення промислового призначення за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 39, загальною площею 2239,2 м2. Площа першого поверху 1933,2 м2 ( літера „А Плану). Офісні приміщення 2 й 3 поверху вбудовано-прибудованої споруди, з них площа другого поверху 154,3 м2 ( літера А-1 Плану) та площа третього поверху 151,7 м2 (літера „А-2 Плану).

31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" було підписано додаткову угоду № 2 до Договору суборенди нежитлового приміщення № 2, відповідно до якої сторони внесли зміни до п.3.1. та п. 5.2. Договору, виклавши їх в наступній редакції:

„3.1. За користуванням суборендованим приміщенням суборендар сплачує щомісячно орендарю суборендну плату з урахуванням її індексації у розмірі 33000,00 грн (без ПДВ).

5.2. Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент визначений у п. 5.1. цього Договору та діє до 31 березня 2022 року без права на автоматичну пролонгацію..

Позивач зазначає, що після закінчення строку дії Договору, відповідач використовував орендоване приміщення у своїй господарській діяльності впродовж квітня-жовтня 2022 року, тобто додаткові сім місяців поза межами строку, обумовленого умовами Договору та додатковими угодами.

Позивач також зазначає, що 31.08.2022 між ТОВ "ФІРМА КМК" і ТОВ "СТРІМЕКС" був підписаний акт звірки взаєморозрахунків за 8 місяців 2022 року, відповідно до якого сторони визначили несплачену відповідачем неустойку за неправомірне користування об`єктом оренди в розмірі 76645,16 грн.

07 вересня 2022 року відповідач на виконання акту звірки взаєморозрахунків від 31.08.2022 перерахував на рахунок позивача 10000,00 грн.

23 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість згідно акту звірки взаєморозрахунків від 31.08.2022 у семиденний строк від дня її отримання, яка складала 66645,16 грн. Відповідачем вказана вимога отримана 04.10.2022, та виконана частково 20.10.2022 в частині сплати 5000,00 грн.

В подальшому 02.11.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити неустойку за вересень-жовтень 2022 року у десятиденний строк від дня відправлення вимоги у розмірі 132000,00 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем лише 16.11.2022 було звільнено орендоване приміщення від майна та повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" об`єкт оренди за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 39, загальною площею 2239,2 м2. За період вересень-жовтень 2022 року позивачем було нараховано відповідачу неустойку у розмірі 132000,00 грн.

Відповідно до банківських виписок загальна сума нарахованої неустойки по факту неправомірного утримання об`єкту суборенди у період квітень-жовтень складає 462000,00 грн. Відповідачем перераховано позивачу на виконання свого обов`язку по сплаті неустойки частина заборгованості у розмірі 268354,84 грн.

Враховуючи викладене, у Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" існує заборгованість по сплаті неустойки у розмірі 193645,16 грн.

Оскільки відповідач порушив умови Договору, тобто після спливу дії Договору без будь-яких правових підстав використовував орендоване приміщення у своїй господарській діяльності впродовж квітня-жовтня 2022 року, тобто додаткові сім місяців поза межами строку, обумовленого умовами договору та додатковими угодами, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 193645,16 грн неустойки

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 774 ЦК України, піднайм (суборенда) є однією з форм використання найнятого (орендованого) майна. Піднайм оформляється договором, за яким наймач передає піднаймачеві все або частину майна в тимчасове користування за плату. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Судом встановлено, що наймач ТОВ „Фірма КМК отримав за Договором суборенди № 2 від 30.12.2020 відносно піднаймача ТОВ „Стрімекс права та обов`язки наймодавця (орендодавця). В свою чергу ТОВ „Стрімекс мало права та обов`язки наймача (орендаря).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням.

Згідно із ст.ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як слідує з п. 5.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 2 до нього від 31.12.2021, строк його дії встановлено до 31.03.2022 без права на автоматичну пролонгацію. Отже, строк його дії є присічним, тобто таким, зі спливом якого припиняється здійснення суб`єктивного права або обов`язку в часі.

Таким чином, сторони усвідомлювали, що термін дії Договору суборенди є присічним і після 30.03.2022 не підлягатиме подальшій пролонгації на будь-який інший строк, а тому жодних положень про ймовірність пролонгації у договорі не зазначали. Такі договірні зобов`язання сторони вважали для себе цілком прийнятними та такими, що відповідали їхнім очікуванням та правомірним господарським інтересам і мали б їх належним чином виконувати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 ГК України Договір оренди припиняється, зокрема у випадку: закінчення строку, на який його було укладено. Факт припинення дії Договору 30.03.2022 його сторонами не заперечується.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. У відповідності до ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в піднайм (суборенду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за ч. 2 ст.785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин, яка застосовується після припинення Договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів наймодавця після припинення Договору, коли користування майном стає неправомірним і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за весь час прострочення

Згідно до п. 2.2, п. 4.1. Договору, повернення об`єкта суборенди мало бути здійснене відповідачем у день закінчення строку його дії, а саме 31.03.2022 з оформленням відповідного Акту приймання-передачі.

Після закінчення строку дії Договору, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою звільнити орендований об`єкт. Лише 16.11.2022 відповідач фактично повернув позивачу орендоване приміщення.

Таким чином, відповідач без будь-яких правових підстав після 30.03.2022 продовжував до 16.11.2022 користуватись раніше орендованим у позивача приміщенням.

Отже, неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного повернення об`єкту суборенди, є підставою для нарахування неустойки, стягнення якої передбачено ч.2 ст. 785 ЦК України.

Доказів сплати або спростування заявленої до стягнення суми неустойки у розмірі 193645,16 грн, відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми неустойки у розмірі 193645,16 грн, є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також зазначає, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, які б дійсно підтверджували, що наявний станом на 30.03.2022 воєнний стан на території України, вплинув на обов`язок відповідача виконати умови п. 5.2. Договору, тобто звільнити орендоване приміщення до 31.03.2022.

Інші доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІМЕКС" (68100, Одеська обл., м. Татарбунари, вул. Лиманська, 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА КМК" (67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Одеська, буд. 16; ) суму неустойки у розмірі 193645,16 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2904,68 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 19 червня 2023 р. (у зв`язку з перебуванням судді Нікітенка С.В. у відпустці з 12.06.2023 по 16.06.2023 включно).

Суддя Нікітенко С.В.