ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3619/19(420/7122/19)

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання - Герасименко Ю.С.

за участю:

від Головного управління ДПС в Одеській області - Тарановський Р.В.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» - адвокат Іванов І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» Колмикової Тетяни Олександрівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.03.2023

по справі №916/3619/19(420/7122/19)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ»

до відповідача Головного управління ДПС в Одеській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

суддя суду першої інстанції - Антощук С.І.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано 18 квітня 2023 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області у якій просило суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.08.2019 №.

Позивач вважає, що Головне управління ДФС в Одеській області несвоєчасно та неналежно повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» про призначення та проведення документальної невиїзної перевірки, неналежно оформило та надіслало запит на отримання документів та пояснень щодо предмету перевірки, а з Наказом про проведення документальної невиїзної перевірки позивача належним чином ознайомлено не було, що є прямим порушенням охоронюваних прав та законних інтересів позивача та вимог ч. З, 4 ст. 351 та ч. 4 ст. 353 Митного кодексу України, а тому така перевірка є незаконною.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі №420/7122/19.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 постановлено передати справу №420/7122/19 до Господарського суду Одеської області для розгляду у межах справи №916/3619/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 вищезазначену ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 постановлено передати справу №420/7122/19 до Господарського суду Одеської області для розгляду у межах справи №916/3619/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2022 справу №420/7122/19 прийнято до свого провадження у межах справи №916/3619/19 із присвоєнням справі №916/3619/19(420/7122/19).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №5520 від 12.07.2019 Головного управління ДФС в Одеській області було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» вимог законодавства України з питань державної митної справи за митною декларацією від 04.08.2016 №500030000/2016/003875. Перевірка проводилась з 16.07.2019 по 18.07.2019.

22.07.2019 Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт №1447/15-32-14-10-11/33915633 про результати документальної невиїзної перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ».

Перевіркою дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товару "Цивільне повітряне судно бувше у використанні, тип (модель) АН-74-200-1 шт., заводський номер 365.470.98.966…", митне оформлення у митний режим переробки на митній території України якого було здійснено за митною декларацією від 04.08.2016 №500030000/2016/003875, встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» ст. 147, ч. 1 ст. 151, ч. 1 ст. 160, ч. 8 ст. 269, ч. 1 ст. 284, ч. 12 ст. 286 Митного кодексу України, а саме невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення митного режиму переробки на митній території.

На підставі зазначеного Акту Головним управління ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2019р. про визначення суми грошового зобов`язання на загальну суму 16 130 405, 20 грн. (12 904 324, 16 грн. - збільшення податкового зобов`язання, 3 226 081, 04 грн. - штрафні санкції).

Судом встановлено, що під час розгляд справи не було встановлено порушень, допущених під час призначення і проведення податкової перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У зв`язку з чим, позивачем не доведено належними та достатніми доказами підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.08.2019.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 по справі №916/3619/19(420/7122/19) та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ».

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюк І.Г. судді Аленіна О.Ю., Богатиря К.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду №53 від 09.05.2023 по справі №916/3619/19(420/7122/19) було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, оскільки при проведенні автоматичного розподілу судової справи виникла технічна помилка при поєднанні справ.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюк І.Г. судді Діброва Г.І., Савицького Я.Ф., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.05.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/3619/19(420/7122/19) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/3619/19(420/7122/19) на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Арбітражного керуючого Колмикової Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 по справі №916/3619/19(420/7122/19) до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

26.05.2023 матеріали справи №916/3619/19(420/7122/19) надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Арбітражного керуючого Колмикової Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 по справі №916/3619/19(420/7122/19).

Призначено справу № 916/3619/19(420/7122/19) до розгляду на 19.06.2023 о 13:30 год. В судове засідання 19.06.2023 звились представник позивача та відповідача.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Так, спір у цій справі виник у зв`язку з оскарженням позивачем (боржником) рішень та дій суб`єкта владних повноважень в межах справи про банкрутство, отже перед судом апеляційної інстанції постало питання щодо юрисдикції цього спору.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги заявлено після відкриття ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2019 щодо позивача провадження у справі № 916/3619/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ».

Банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ, прийнятим відповідно до Закону України від 18.10.2018 №2597-VIII та введеним в дію з 21.10.2019.

Водночас, як неодноразово наголошував Верховний Суд, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила розгляду вимог у спорах з майновими вимогами до боржника.

Провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (постанова Верховного Суду від 16.06.2022 у справі №905/813/20).

За правилами предметної юрисдикції господарських судів у п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 1, абзацу 1 ч. 2 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 КУзПБ встановлено правило, за яким матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

У постанові від 15.06.2021 у справі №916/585/18(916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі ст. 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Отже, КУзПБ розширив юрисдикційність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та раніше розглядалися судами інших юрисдикцій, визначивши критерій впливу спору на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності його розгляду в межах справи про банкрутство однієї із сторін.

Системний аналіз змісту приписів ст. 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила.

За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 908/671/18, за змістом п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, ст. 7 КУзПБ у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю і у справах, якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, однак за умови, що вирішення такого спору вплине на майнові активи боржника, або на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час розгляду позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2019 №, винесеного Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі складено Акт №1447/15-32-14-10-11/33915633 від 22.07.2019 про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ».

З встановлених господарськими судами попередніх інстанцій обставин, які не спростовані позивачем, слідує, що між позивачем та відповідачем (державним органом) існують публічно-правові відносини, пов`язані з реалізацією своїх владних повноважень у сфері адміністрування податків і зборів.

Тобто фактично у позивача виник спір з органом державної влади, пов`язаний з компетенцією податкового органу стосовно застосування податковим органом санкцій внаслідок порушення норм ст. 147, ч. 1 ст. 151, ч. 1 ст. 160, ч. 8 ст. 269, ч. 1 ст. 284, ч. 12 ст. 286 Митного кодексу України, а саме невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення митного режиму переробки на митній території.

Отже, відносини між сторонами є такими, що виникли з податкового законодавства та фактично стосуються повноважень відповідача щодо реалізації його повноважень.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений в постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 905/2030/19, з прийняттям КУзПБ законодавець змінив правила визначення юрисдикції таких спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог у межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї.

При цьому Велика Палата Верховного Суду в указаній постанові у справі № 905/2030/19 зазначила, що КУзПБ та ГПК України є нормативними актами рівної юридичної сили (кодексами). Отже, у випадку колізії норм між статтею 7 КУзПБ та статтею 20 ГПК України повинні застосовуватися ті процесуальні норми, які прийняті пізніше. Відтак у правовідносинах щодо визначення розміру податкових зобов`язань боржника у справі про банкрутство шляхом оскарження рішення податкового органу переважному застосуванню з 21 жовтня 2019 року підлягають норми статті 7 КУзПБ.

Велика Палата Верховного Суду послалася також на те, що з прийняттям КУзПБ законодавець відніс до юрисдикції господарського суду у справі про банкрутство як розгляд спорів боржника з конкурсними кредиторами, так і розгляд його спорів з поточними кредиторами (частина друга статті 7, абзац третій частини восьмої статті 45 КУзПБ), на відміну від попереднього регулювання Законом № 2343-XII та іншими процесуальними кодексами України.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, з огляду на обставини здійснення щодо позивача - платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням норм статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 відступила від указаних висновків та зазначила:

«…регламентація процесуальних відносин нормами матеріального права без об`єктивної необхідності створює перешкоди для належної реалізації принципу правової визначеності, що має об`єктивні ризики при правозастосуванні.

Правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

Водночас у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у статті 7 КУзПБ - про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».

При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Ураховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.»

Відповідно до ч. 4 ст. 300 ГПК України такі висновки мають враховуватися під час вирішенні спору.

У цій справі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, а спір про визнання протиправними та скасуваня податкового повідомлення-рішення від 13.08.2019 № про визначення суми грошового зобов`язання на загальну суму 16 130 405, 20 грн. (12 904 324, 16 грн. - збільшення податкового зобов`язання, 3 226 081, 04 грн. - штрафні санкції), свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір не впливає на розмір або склад ліквідаційної маси боржника, або на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки, а отже цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Оскільки цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів, обставини, що зумовлюють розгляд цього спору в межах цієї справи про банкрутство у випадках передбачених статтею 7 КУзПБ відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Пунктом 4 частини 1 статті 275ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно частини другої статті 278 підставою для скасування судового рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи, що Господарським судом Одеської області помилково розглянуто спір за правилами господарської юрисдикції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанцій - скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Судові витрати.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Такого клопотання у справі не заявлено.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» Колмикової Тетяни Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 у справі №916/3619/19(420/7122/19) - скасувати.

Провадження у справі №916/3619/19(420/7122/19) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в межах справи № 916/3619/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ» - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.06.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Я.Ф. Савицький