УХВАЛА

м. Київ

21.06.2023Справа № 910/9361/23

Суддя Господарського суду міста Києва Гумега О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ФУДЗ" про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДОКРУГ" про стягнення заборгованості за Договором поставки №АФ20/09/21 від 29.09.2021

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВА ФУДЗ" (далі - заявник, ТОВ "АКВА ФУДЗ") звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу № 31/05/2023-1 від 31.05.2023 за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДОКРУГ" (далі - боржник, ТОВ "ГРАНДОКРУГ") про стягнення заборгованості за Договором поставки №АФ20/09/21 від 29.09.2021 (далі - заява про видачу судового наказу).

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються:

5) перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Судом встановлено, що заявником не дотримано вимог п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України. Так, заява про видачу судового наказу подана представником ТОВ "АКВА ФУДЗ" - заступником директора ТОВ "АКВА ФУДЗ" Мартіном Котляревським (на підставі довіреності від 01.06.2021), проте, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у даній заяві не зазначено місце проживання вказаного представника заявника, не зазначено його по-батькові.

Заявником не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України. Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає ціну позову у розмірі 8 956,00 грн, тоді як у прохальній частині заяви заявник просить стягнути з боржника іншу суму - 11 435,25 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується. Отже, заявником не чітко вказано суму, яка стягується з боржника. Крім того, у разі якщо до стягнення заявлена сума 11 435,25 грн, суд звертає увагу, що така сум зазначена як загальна, без розмежуання її окремо на суму основного боргу та суму пені.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АКВА ФУДЗ" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДОКРУГ" про стягнення заборгованості за Договором поставки №АФ20/09/21 від 29.09.2021.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.06.2023 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА