ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Справа № 918/860/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гудак А.В.,

суддя Мельник О.В.,

суддя Олексюк Г.Є.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 (суддя Войтюк В.Р., м.Рівне, повний текст складено 28.03.2023 року

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД"

про стягнення в сумі 63 476 грн. 59 коп.

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2022 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" про стягнення в сумі 63 476,59 грн.

В обґрунтування позовної заяви Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" зобов`язань за договором поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року, що у свою чергу призвело до нарахування штрафних санкцій в сумі 63 476,59 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" на користь з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрогенеруюча станція" 56 613,77 грн. штрафних санкцій та 2 221,76 грн. судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 24 березня 2023 року у справі №918/860/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення з ТОВ «Віртуоз ЛТД» грошових коштів в сумі 63 476,59 грн. відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що заявки на поставку товару відповідачем, подані позивачем засобами мобільного телефонного зв`язку, прийнято до виконання Товариством та повністю виконані, що залишилось поза увагою суду.

Позивачем в якості доказів додано паперові копії електронних заявок на поставку по договору № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року та паперові копії електронних звітів про відправку заявок, а саме: про направлення заявки від 25.03.2021 р.; про направлення заявки від 01.04.2021 р.; про направлення заявки від 08.04.2021 р.; про направлення заявки від 15.04.2021 р.; про направлення заявки від 03.06.2021 р.; отправка: фрукти 29.03.21; отправка: фрукти 01.04.21; отправка: фрукти 08.04.21; отправка: фрукти 15.04.21; отправка: фрукти 03.06.21;

З аналізу електронних звітів вбачається, що позивачем було надіслано файли у форматі pdf з назвами: фрукти 29.03.21. pdf ; фрукти 01.04.21. pdf; фрукти 08.04.21. pdf; фрукти 19.04.21. pdf; фрукти 03.06.21. pdf.

Зміст вказаних файлів ставиться відповідачем під сумнів, адже неможливо встановити яка саме інформація приховується за назвами файлів у pdf форматі та назва не містить будь-яких посилань на заявку по Договору поставки № 53-122-01-21-10521. На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, заявки, відправлені електронною поштою, є електронним доказом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідач зазначає, що всі заявки на поставку товару подані з порушенням п. 3.1 Договору поставки, адже подані за 4 календарні дні до моменту поставки, що унеможливлювало, при підтверджені надсилання та отримання Відповідачем, вчасного їх виконання.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПКУ) Товариство зареєструвало свої податкові зобов`язання з ПДВ згідно податкових накладних:

-№ 50 від 25.03.2021 р. (зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі -ЄРПН) 16.04.2021 року, реєстраційний №)

-№ 52 від 30.03.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 16.04.2021 року, реєстраційний №)

-№ 3 від 14.04.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 11.05.2021 року, реєстраційний №)

-№ 10 від 07.06.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 30.06.2021 року, реєстраційний №)

-№ 11 від 23.06.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 30.06.2021 року, реєстраційний №)

Таким чином, відповідач вважає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором поставки № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021, але ДПС України зупинило реєстрацію вищевказаних податкових накладних.

Згідно пункту 6.1 Договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, тобто замовник повинен був оплатити поставлену якісну продукцію відповідно до видаткової накладної №1193 від 25.03.2021 року в термін до 09.05.2021 року. Зважаючи на відсутність вчасної оплати, товариство призупинило поставку продукції до виконання замовником своїх зобов`язань щодо оплати товару, про що було повідомлено представника замовника засобами телефонного зв`язку та в листі ТОВ «Віртуоз ЛТД» від 27.09.2021 року вих.№27/09, адресований для ВП «РАЕС» ДП НАЕК «ЕНЕРЕОАТОМ» у відповідь на лист про добровільну сплату штрафних санкцій за №16226/044 від 15.09.2021 року.

Тобто відповідач вважає, що є факт неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений товар, які в подальшому, як наслідок, призвели до призупинення поставки товару відповідачем, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи.

29 травня 2023 року від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшов відзив в якому просить суд залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 залишити без змін.

В обгрунтування заперечень доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що умовами договору передбачено надсилання заявки на електронну адресу постачальника, форма заявки не передбачена умовами договору. Підтвердження про направлення електронних заявок надавались до суду при розгляді справи у суді першої інстанції. Судом першої інстанції враховано терміни поставки після надіслання заявки на електрону пошту та проведено перерахунок пені та штрафу, які підлягають стягненню.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні постановленні ухвали, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" слід залишити без задоволення, а Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (далі - постачальник) за результатами відкритих торгів UA-2020-12-30-002717-Ь, згідно Закону України "Про публічні закупівлі" укладено договір поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року (далі - договір), на загальну суму 799 560 грн. 00 коп., згідно умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставити замовнику товар: 03220000 - 9 фрукти, який передбачений специфікацією №1 до даного договору (а.с. 23-27 т.1).

Згідно п.3.1 договору, сторонами погоджено, що строк поставки товару за договором - по 31 грудня 2021 року. Товар поставляється постачальником окремими партіями на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010".

Партіями, щопонеділка до 9:00 години ранку. Кількість та асортимент кожної партії товару визначається заявками замовника, які направляються замовником на електронну адресу постачальника, не пізніше ніж за 5 календарні дні до моменту поставки.

Товар поставляється постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010".

Місце поставки - 34400, м. Вараш, склад УРП ВП „Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Електронна адреса (e-mail) замовника, з якої направлятимуться заявки:

Електронна адреса (e-mail) постачальника, на яку направлятимуться заявки:

Дострокова поставка товару (без заявки від замовника) не допускається, якщо така поставка попередньо не узгоджена з замовником. При поставці товару сторони керуються діючим законодавством та даним договором (п.п. 3.2, 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.1. договору визначено, що кількість та асортимент товару визначається у специфікації №1 (додаток № 1 до договору).

Оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН (п. 6.1. договору).

Відповідно до п.6.2 договору, постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПКУ та протягом 2-х календарних днів з дати реєстрації податкової накладної надати замовнику електронну квитанцію про реєстрацію, шляхом направлення її на електронну адресу замовника

Постачальник зобов`язаний надавати замовнику електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку: в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (п. 6.3. договору).

Згідно до п. 9.1. договору сторони погодили, що у випадку порушення строку поставки за заявками, постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) товару понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості товару. У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісного (некомплектного) товару. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Відповідно до п. 9.2. договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим (п. 9.3. договору).

Згідно до п. 12.1 договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного договору - 31 грудня 2021 року.

Згідно специфікації №1 до договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року встановлений наступний перелік товару: яблука 6000 кг на суму 90 000,00 грн без ПДВ; лимони 1 000 кг на суму 40 000,00 грн без ПДВ; журавлина 300 кг на суму 18 000,00 грн без ПДВ; банани 3 000 кг на суму 105 000,00 грн без ПДВ; обліпиха свіжа 30 кг на суму 1 800,00 грн без ПДВ; апельсини 5 000 кг на суму 225 000,00 грн без ПДВ; грейпфрути 1 000 кг на суму 45 000,00 грн без ПДВ; груші 500 кг на суму 22 500,00 грн без ПДВ; персики 100 кг на суму 4 000,00 грн без ПДВ; слива 100 кг на суму 2 000,00 грн без ПДВ; ківі 300 кг на суму 15 000,00 грн без ПДВ; виноград 200 кг на суму 10 000,00 грн без ПДВ; мандарини 2000 кг на суму 80 000,00 грн без ПДВ; абрикоси 100 кг на суму 4 000,00 грн без ПДВ; нектарини 100 кг на суму 4 000,00 грн без ПДВ. Всього 666 300,00 грн. ПДВ 133 260,00 грн. Разом з ПДВ 799 560,00 грн. (а.с. 25 зворотній аркуш - 26 т.1)

На виконання умов п.3.1. договору №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року позивачем складено та направлено відповідачу наступні заявки: від 25 березня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 29.03.2021 до 9:00 год.; від 01 квітня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 05.04.2021 до 9:00 год., від 08 квітня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 12.04.2021 до 9:00 год., від 15 квітня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 19.04.2021 до 9:00 год., від 03 червня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 07.06.2021 до 9:00 год. (а.с. 10-14 т.1).

Відповідно до умов договору №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року ТОВ "Віртуоз ЛТД" було поставлено товари згідно видаткових накладних №1193 від 25.03.2021 року на суму 23283,50 грн ПДВ 4656,70 грн., №1199 від 30.03.2021 року на суму 35663,00 грн ПДВ 7132,60 грн; №1591 від 14.04.2021 на суму 37257,00 грн ПДВ 7451,40 грн; №2124 від 07.06.2021 року на суму 27808,50 грн ПДВ 5561,70 грн; №2410 від 23.06.2021 на суму 900,00 грн ПДВ 180,00 грн (а.с. 15-19 т.1).

Однак, відповідач у свою чергу виконав покладене зобов`язання щодо вчасної та повної поставки продукції, яка визначена у заявках на поставлення продукції неналежним чином.

Зважаючи на вказані обставини, 06 травня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлено лист №8145/044 від 06 травня 2021 року, відповідно до якого позивач просив відповідача виконати умови договору поставки належним чином (а.с. 21 т.1). Вказаний лист відповідачем залишено без відповіді.

У зв`язку з порушенням строків поставки та на підставі п. 9.1 договору поставки позивачем направлено на адресу відповідача лист про добровільну сплату штрафних санкцій №16226/044 від 15 вересня 2021 року (а.с.21 т.1). Однак, відповідач вказаний лист залишив без відповіді та задоволення.

В свою чергу, ТОВ "Віртуоз ЛТД" листом №27/09 від 27.09.2021 повідомило позивача про виконання своїх зобов`язань за договором поставки №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року та вимагало негайної оплати за поставлений якісний товар (а.с.20 т.1).

Враховуючи викладені обставини та прострочення поставки товару за договором, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернувся до Господарського суду Рівненської з позовом до ТОВ "Віртуоз ЛТД" про стягнення з відповідача пені 45 211,67 грн та штрафу 18264,92 грн за порушення строків поставки товару на загальну суму 63 476,59 грн.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

24 березня 2021 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (далі - постачальник) укладено договір поставки № 53-122-01-21-10521 на загальну суму 799 560 грн. 00 коп., згідно умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставити замовнику товар: 03220000 - 9 фрукти, який передбачений специфікацією №1 до даного договору (п. 1.1, 2.2. договору поставки)

Згідно з ч. ч. 1, 2, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов п.3.1. договору №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року позивачем складено та направлено засобами електронного зв`язку відповідачу заявки: від 25 березня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 29.03.2021 до 9:00 год.; від 01 квітня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 05.04.2021 до 9:00 год., від 08 квітня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 12.04.2021 до 9:00 год., від 15 квітня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 19.04.2021 до 9:00 год., від 03 червня 2021 року з проханням здійснити поставку товару 07.06.2021 до 9:00 год. (а.с. 10-14 т.1).

В підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи наявні звіти з електронної пошти замовника - . з яких вбачається, що pdf-файли під назвою: фрукти 29.03.21; фрукти 01.04.2021; фрукти 12.04.21; фрукти 19.04.21; фрукти 03.06.21 (а.с. 129, 131, 134, 136, 138 т.1) надіслані засобами електронного зв`язку на електронну адресу постачальника (відповідача) - узгоджену сторонами у п.3.1 договору.

Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що кожна вищевказана заявка містить посилання на договір №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року, кількість та асортимент партії товару, інформацію про адресата з зазначенням електронної адреси та особи, яка підписала паперову примірники заявок, тому вони можуть бути розцінені судом як такі, що підтверджують дії позивача, спрямовані на виконання саме вказаного договору.

Твердження відповідача про те, що вищевказані заявки не є належними та допустимими доказами, оскільки відсутній обов`язковий реквізит електронний підпис, колегія суддів вважає безпідставним, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (стаття 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Відповідно до статті 1 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах (стаття 6 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Кваліфікованим електронним підписом є удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (пункт 23 частини першої статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги").

Відповідно до частини першої статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом.

У частині другій статті 96 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. У частині третій зазначеної статті встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №922/51/20, від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19).

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частини п`ята, шоста статті 96 Господарського процесуального кодексу України).

Сам лист електронної пошти є таким, що містить відомості про факт відправлення повідомлення із відповідної електронної адреси, час відправлення, адресатів листа - осіб, до відома яких було доведено таке повідомлення тощо. У випадку, якщо позивач подає позов у паперовій формі, то електронний лист може бути наданий суду у вигляді відповідної роздруківки.

Така роздруківка електронного листа та додатків до нього є паперовою копією електронного доказу.

Відповідно до частини першої та другої статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частини третя-п`ята статті 91 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п.3.1 договору, сторонами передбачено, що кількість та асортимент кожної партії товару визначається заявками Замовника, які направляються Замовником на електронну адресу Постачальника, не пізніше ніж за 5 календарних днів до моменту поставки.

Електронна адреса (e-mail) замовника, з якої направлятимуться заявки:

Електронна адреса (e-mail) постачальника, на яку направлятимуться заявки:

Таким чином, умовами договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року передбачено складення заявки з вказанням кількості та асортименту кожної партії на товар. Примірник вказаної заявки має направлятися замовником (позивачем) на електронну адресу (пошту) постачальника (відповідача). Умовами договору не передбачено, що заявка має бути направлена, як електронний документ, тобто має містити електронний підпис.

Чинним законодавством визначені випадки, коли використання електронного підпису є обов`язковим і за відсутності такого підпису документ не буде вважатися отриманим від певної особи. Але ці випадки не охоплюють комерційне, ділове чи особисте листування електронною поштою між приватними особами (якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами). У таких відносинах презюмується, що повідомлення є направленим тим, хто зазначений як відправник електронного листа чи хто підписав від свого імені текст самого повідомлення.

Отже, відсутність кваліфікованого електронного підпису на повідомленні не свідчить про те, що особу неможливо ідентифікувати з достатнім ступенем вірогідності як відправника такого повідомлення, направленого електронною поштою, тобто поширювача інформації.

При цьому письмова заявка, направлена замовником постачальнику, не є електронним документом у розумінні статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", адже не має його ознак.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заявки від 25.03.2021; 01.04.2021; 08.04.2021; 15.04.2021; 03.06.2021 на поставку товару не є електронними документами, тому питання про застосування електронного підпису при їх оформленні та направленні не постає.

Аналогічної правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №914/1003/21.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає надані позивачем копії електронних заявок на поставку по договору № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року та паперові копії електронних звітів про відправку заявок, а саме: про направлення заявки від 25.03.2021 р.; про направлення заявки від 01.04.2021 р.; про направлення заявки від 08.04.2021 р.; про направлення заявки від 15.04.2021 р.; про направлення заявки від 03.06.2021 р.; отправка: фрукти 29.03.21; отправка: фрукти 01.04.21; отправка: фрукти 08.04.21; отправка: фрукти 15.04.21; отправка: фрукти 03.06.21 належними та допустими доказами виконання позивачем умов п.3.1 договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року

Поряд з цим, судова колегія звертає увагу на те, що вищевказані заявки на поставку товару відповідачем прийнято до виконання, що підтверджено матеріалами справи, а саме: відповідно до умов договору №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року ТОВ "Віртуоз ЛТД" було поставлено товари згідно видаткових накладних №1193 від 25.03.2021 року на суму 23283,50 грн ПДВ 4656,70 грн; №1199 від 30.03.2021 року на суму 35663,00 грн ПДВ 7132,60 грн; №1591 від 14.04.2021 на суму 37257,00 грн ПДВ 7451,40 грн; №2124 від 07.06.2021 року на суму 27808,50 грн ПДВ 5561,70 грн; №2410 від 23.06.2021 на суму 900,00 грн ПДВ 180,00 грн (а.с. 15-19 т.1). Доказів відмови відповідача від поставки позивачу замовленого товару відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Однак, відповідач у свою чергу виконав покладене зобов`язання щодо вчасної та повної поставки товару, який визначений у заявках на поставлення товару неналежним чином з пропуском строку.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст. 230 ЦК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил ведення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення. Господарським законодавством закріплено, що у випадку, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або у певній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Беручи до уваги положення ч. 2 ст. 9 ЦК України та ч. 2 ст. 4 ГК України, які посилають до спеціальних норм, що регулюють господарські відносини, сторони господарського договору мають право забезпечувати пенею виконання будь-якого зобов`язання. Таким чином, виходячи з принципу свободи договору (ч. 3 ст. 549 ЦК України), сторони в договорі можуть забезпечити за допомогою пені, зокрема, виконання негрошового зобов`язання.

Пунктом 9.1. договору сторони узгодили, що у випадку порушення строку поставки за заявками, постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) товару понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості товару. У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісного (некомплектного) товару. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Враховуючи прострочення поставки товару за договором, позивач просить стягнути з відповідача на підставі п. 9.1 договору пеню та штраф, а саме 45 211,67 грн пені та 18 264,92 грн штрафу.

В свою чергу відповідачем надано суду першої інстанції контррозрахунок неустойки (пені та штрафу) в розрізі поданих позивачем заявок на отримання товару з якого вбачається, що розмір пені становить 40 925,23 грн. та штрафу 15 676,75 грн. (а.с. 82 на звороті -83 т.1).

Поряд з цим, суд першої інстанції перевіривши розрахунок наданий позивачем та здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що позивачем не вірно нараховано суму пені та штрафу. Здійснюючи власний розрахунок суми нарахованих штрафних санкцій, суд першої інстанції враховуючи положення п. 3.1. договору, а саме подання заявки не пізніше 5 днів до моменту поставки, що не дотримано позивачем встановив, що розмір неустойки становить - 40 937,02 грн. пені та 15 676,75 грн. штрафу (а.с. 79-80 т.1).

Колегія суддів перевіривши розрахунок здійснений судом першої інстанції встановила, що він є обґрунтований та арифметично правильний. Неправильного визначення періодів нарахування судом апеляційної інстанції не встановлено. У вказаному розрахунку враховано положення п. 3.1. договору щодо подання заявки не пізніше 5 днів до моменту поставки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стягнення з відповідача підлягають наступні штрафні санкції, а саме 40 937 грн. 02 коп. пені та 15 676 грн. 75 коп. штрафу.

Доводи відповідача, про те, що враховуючи приписи ч.4 ст. 612 ЦК України прострочення поставки товару не настало, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора, судова колегія вважає безпідставним оскільки вказана норма стосується передбаченого умовами договору обов`язку сплати контрагентом попередньої оплати за товар або вчинення відповідних дій, які є передумовою постачання товару.

Умовами договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року в розділі «Порядок проведення розрахунків» обов`язку зі сплати попередньої оплати за товар або вчинення будь яких дій на замовника (позивача) не покладено.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 6.1 договору поставки №53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН.

Відповідно до п.6.2 договору, постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПКУ та протягом 2-х календарних днів з дати реєстрації податкової накладної надати замовнику електронну квитанцію про реєстрацію, шляхом направлення її на електронну адресу замовника

Постачальник зобов`язаний надавати замовнику електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку: в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (п. 6.3. договору).

Проте, доказів виконання умов пунктів 6.2, 6.3 договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24.03.2021 року відповідач суду не надав та матеріали справи не містять, тобто обов`язок позивача здійснити проведення розрахунків за товар не настав.

Разом з тим, відповідач листом №27/09 від 27.09.2021 повідомив позивача про виконання своїх зобов`язань за договором поставки №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року оскільки ним була здійснена реєстрація свої податкових зобов`язань з ПДВ згідно податкових накладних: № 50 від 25.03.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 16.04.2021 року, реєстраційний №); №52 від 30.03.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 16.04.2021 року, реєстраційний №); №3 від 14.04.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 11.05.2021 року, реєстраційний №); №10 від 07.06.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 30.06.2021 року, реєстраційний №); №11 від 23.06.2021 р. (зареєстровано в ЄРПН 30.06.2021 року, реєстраційний №) (а.с. 97-99 т.1), але ДПС України зупинило реєстрацію вищевказаних податкових накладних. У вказаному листі відповідач також зауважив, що товариство не має ніякого відношення та не може впливати на незаконну зупинку реєстрації податкових накладних третьою особою (а.с. 20 т.1).

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних не є підставою для невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань.

Поряд з цим, судова колегія відзначає, що згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.5 договору, сторона звільняється від відповідальності за часткове, або повне невиконання зобов`язань по договору, коли неможливість виконання безпосередньо викликана дією обставин, що не залежать від волі сторони, які сторона не могла передбачити і застерегти розумними мірами (непереборна сила). До таких обставин належать зокрема дії органів державної влади. Сторони зобов`язані повідомити про настання та припинення дії обставин непереборної сили на протязі 3-х днів в письмовій формі з моменту виникнення або припинення дії обставин непереборної сили. Неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення про настання або зупинення дії обставин непереборної сили, позбавляють сторону права посилатися на них.

Доказів повідомлення позивача з дотримання п.11.3 договору про настання дії обставин непереборної сили на протязі 3-х днів в письмовій формі з моменту зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем не надано та матеріали не містять.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач як сторона договору поставки №53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року позбавлена права посилатися на обставину непереборної сили, а саме: зупинення реєстрації податкових накладних

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 24.03.23р. у справі №918/860/22 без змін.

2. Справу №918/860/22 повернути Господарському суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено "20" червня 2023 року

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.