УХВАЛА

13 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 914/1962/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Багай Н.О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

прокуратури - Гудименко Ю. В. (прокурор за посвідченням),

позивача-1 - Меньшикової О. Я. (у порядку самопредставництва),

позивача-2 - не з`явилися,

відповідача-1 - Гераська О. А. (адвоката), Єлєніної С. М. (адвоката),

відповідача-2 - Ісаєнка О. В. (адвоката),

третьої особи - не з`явилися,

розглянувши касаційну скаргу заступника Генерального прокурора

на рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі

за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі: 1) Кабінету Міністрів України та 2) Державної служби геології та надр України

до: 1) Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело Єднання",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Фонд державного майна України,

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків їх недійсності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року заступник Генерального прокурора України (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державної служби геології та надр України з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" (далі - НАК "Надра України") та товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело Єднання" (далі - ТОВ "Джерело Єднання") про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 09.11.2007 нежитлових приміщень, за адресою: будинки №№ 4 та 12, по вул. І. Франка, м. Моршин укладених між НАК "Надра України" та ТОВ "Джерело Єднання"; зобов`язання ТОВ "Джерело Єднання" повернути НАК "Надра України" державне нерухоме майно, а саме клуб-їдальню літ. "А-2", загальною площею 784,5 м2, до якої належать металева огорожа-1, димова труба-2, що розташовані за адресою: м. Моршин, вул. І. Франка, 4, та будинок санаторію (спальний корпус) під літ. "А-3", загальною площею 1416,10 м2, будинок санаторію (лікувальний корпус) літ. "Б-3", загальною площею 450,10 м2; перехідну галерею літ. "В-1", загальною площею 33,20 м2, до яких належать металева огорожа-1; металевий резервуар-2, розташовані за адресою: м. Моршин, вул. І. Франка, 12.

Позовні вимоги обґрунтовано укладенням оспорюваних договорів з порушенням вимог законодавства, зокрема, статті 326 Цивільного кодексу України, статей 75, 139, 141, 145 Господарського кодексу України, статей 8, 9, 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", статті 6 Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 № 803, особою, яка не мала права на відчуження державного майна, переданого їй у користування/управління власником в особі Кабінету Міністрів України, без дотримання установленого законом особливого порядку відчуження державного майна, за обставин продажу спірного майна за заниженою вартістю.

Справа розглядалося судами неодноразово.

За результатом нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 08.09.2022 відмовлено в позові з тих підстав, що спірні договори були укладені у повній відповідності до вимог чинного законодавства та статуту компанії, і зміст спірних договорів відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними. Суд першої інстанції також зазначив, що прокурором обрано неналежний спосіб захисту при поданні позову в інтересах акціонера про визнання правочинів недійсними з підстав заниження вартості майна та повернення його продавцю, оскільки тягар відповідальності в такому випадку покладається на добросовісного покупця, що не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо допустимих меж втручання держави у право власності особи. Належним способом захисту для доведення факту продажу майна товариства за заниженою вартістю, що могло завдати збитків юридичній особі, може бути позов юридичної особи до її посадової особи (у тому числі посадової особи, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, позов власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданий в її інтересах.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2022 в частині викладення підстав відмови в позові про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, застосування наслідків їх недійсності змінено, шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови, в решті рішення Господарського суду Львівської області залишено без змін.

Постанову мотивовано тим, що не є ефективним та належним способом захисту вимоги про визнання недійсним правочину за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною договору, а є власником майна. Судами встановлено, що власником майна, переданого до статутного фонду НАК "Надра України", є держава в особі Кабінету Міністрів України. За наявності цих обставин позивач, як власник майна, не позбавлений права звернутися з вимогою, зокрема, про витребування майна в кінцевого набувача (ТОВ "Джерело Єднання") і саме такий спосіб захисту може бути належним та ефективним у спірних правовідносинах.

У касаційній скарзі заступник Генерального прокурора просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 та рішення господарського суду Львівської області від 08.09.2022 у справі № 914/1962/19, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог прокурора.

На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник посилається на відсутність на дату подання цієї касаційної скарги висновку Верховного Суду щодо застосування статті 203, 215, 216 ЦК України у поєднанні із статтею 41 Конституції України, статтями 3, 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", статтею 51 Закону України "Про господарські товариства", статтями 152, 345 ЦК України, частиною 6 статті 141, частиною 2 статті 144, частинами 2, 3 статті 145 ГК України, статтями 1, 15, 18 Закону України "Про приватизацію державного майна", пунктом 6 Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 № 803, пунктом 5.4 Статуту НАК "Надра України", а саме щодо неможливості застосування правових наслідків недійсності правочину до правовідносин щодо повернення майна, переданого до статутного фонду акціонерного товариства, власником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України і 100 % акцій належить державі, не власнику такого майна, а суб`єкту господарювання, у якого воно було розміщено.

У касаційній скарзі прокурор, зокрема стверджує, що виключно з метою вдосконалення структури та організації управління державними підприємствами, які передані до статутного фонду НАК "Надра України" додатком 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2000 № 1273, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника та забезпечення прозорості і стабільності діяльності державних підприємств було вжито заходи щодо перетворення їх в НАК "Надра України", 100 % акцій та майно якого належить державі, тобто внаслідок корпоратизації державного підприємства (НАК "Надра України") змінилась лише організаційно-правова форма, а державне майно залишилось у державній власності, тому відсутні підстави стверджувати про зміну правового режиму та форми власності державного майна.

Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 914/1962/19.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2023 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 914/1962/19 до 16.05.2023.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.05.2023 відкладено розгляд касаційної скарги заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 914/1962/19 на 13.06.2023.

Під час розгляду матеріалів касаційної скарги у справі № 914/1962/19 установлено, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 3 статті 302 ГПК України передано справу № 917/1212/21 з огляду на наявність підстав для відступлення від правових висновків щодо застосування статті 80 Господарського кодексу України, статей 115, 155 Цивільного кодексу України, викладеному у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 826/11262/15, які стосуються визначення правового режиму майна акціонерних товариств, 100% акцій яких належить державі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи, що правовідносини у цій справі № 914/1962/19 та у справі № 917/1212/21 за характером спору, сферою правового регулювання та ключовою правовою проблемою є подібними, висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 917/1212/21 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 917/1212/21.

Керуючись статтями 228, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 914/1962/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 917/1212/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай