УХВАЛА

м. Київ

16.06.2023Справа № 910/8565/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіна С.О., розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про забезпечення позову у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Коростенської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1768 від 10.05.2023 року, який прийнято на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державних реєстраторів суб`єктів у сфері державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції від 08.03.2023 року, винесений за результатами розгляду скарги Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 18.08.2022 року № 02-16-02/1019 на підставі ст. 23, 791 Земельного кодексу та ст. ст. 2, 10, 12, 18, 24, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.07.2023 року.

13.06.2023 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив до набрання рішенням у даній справі законної сили, заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:0001; :05:000:0095; :10:000:0019; :14:000:0001; :02:000:0052; :03:000:0004; :09:000:0274; :10:000:0020; :03:000:0006; :12:000:0002; :02:000:0054; :05:000:0094; :02:000:0053; :05:000:0096; :12:000:0004; :05:000:0097; :04:000:0007; :13:000:0001; :05:000:0093; :03:000:0003; :07:000:0017; :03:000:0005; :08:000:0115.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що виконання оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України № 1768 від 10.05.2023 року вже спричинило незаконне позбавлення позивача права власності на зареєстровані земельні ділянки, а невжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового процесу спричинить подальше відчуження земельних ділянок.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З огляду на викладене, враховуючи критерії співмірності та адекватності заходів забезпечення позову, суд вважає, що накладена судом заборона має узгоджуватися з предметом позову та стосуватися виключно запобігання передчасному скасуванню реєстраційних дій на виконання спірного наказу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.05.2023 року у справі № 910/9654/22.

Проте, заходи забезпечення позову, яких просить вжити заявник у своїй заяві, а саме: заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:000:0001; :05:000:0095; :10:000:0019; :14:000:0001; :02:000:0052; :03:000:0004; :09:000:0274; :10:000:0020; :03:000:0006; :12:000:0002; :02:000:0054; :05:000:0094; :02:000:0053; :05:000:0096; :12:000:0004; :05:000:0097; :04:000:0007; :13:000:0001; :05:000:0093; :03:000:0003; :07:000:0017; :03:000:0005; :08:000:0115 не можна вважати співмірними і адекватними та такими, що узгоджуються з предметом позову та стосуються виключно запобігання передчасному скасуванню реєстраційних дій на виконання спірного наказу, оскільки вони фактично забороняють державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначених земельних ділянок.

Таким чином, заходи забезпечення позову, яких просить вжити заявник, не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна