ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
14.06.2023 Справа № 905/194/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги»
до Комунального підприємства Дружківської міської ради «Громадське харчування»
про стягнення 174 758,46 грн
Суддя: Хабарова М.В.
Без виклику учасників справи
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №2098 від 07.12.2018, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з вересня 2022 року по листопад 2022 року.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.03.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/194/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
05.04.2023 на електронну пошту суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підприємстві був встановлений простій, а з вересня по листопад 2022 року на території підприємства перебували Збройні Сили України, які фактично і споживали електроенергію.
11.04.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.
05.05.2023 до суду від відповідача надійшли докази сплати основного боргу у розмірі 153370,13 грн.
07.06.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій позивач, у зв`язку зі сплатою відповідачем основного боргу, відмовляється від інших позовних вимог та просить закрити провадження у справі і повернути сплачений судовий збір.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.
Оскільки сплата заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 153370,13 грн підтверджується позивачем та наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції №4727 від 05.05.2023, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Суд, розглянувши заяву позивача про відмову від позову та про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає, зокрема відмови від позову, в якій особу представляє її законний представник, якщо ці дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно із ч. 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Судом встановлено, що заява позивача про відмову від позову підписана в.о. директора позивача Михайлом Куксенком, повноваження якого підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Одночасно суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, а саме, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Приписами п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Частиною 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17, від 19.02.2020 у справі №903/181/19.
За таких обставин, у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу за відсутністю предмету спору, сума судового збору у розмірі 2147,20 грн, сплачена за подання позовної заяви, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд
1. Закрити провадження у справі № 905/194/23 в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 153370,13 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова