ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

19.06.2023р. Справа № 904/2683/23

За позовом: Державного підприємства «Науково - виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод», м. Павлоград

До: Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжирінг», м. Суми

Про: зобов`язання виконати умови договору поставки та сплати штрафних санкцій

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжирінг» (відповідач) про зобов`язання відповідача передати (поставити) у власність ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» товар «корпуси осколково-фугасної міни сталистого чавуну «М-120» на суму залишку передплати 20 025 870,75 грн. за ціною 4 251,15 грн. за одиницю, який не поставлений всупереч умовам договору поставки №315823 від 15.03.23р. Також позивач просить суд стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжирінг» на його користь 497 620,38грн. пені, 158 240,25грн. штрафу та 1 938 137,45грн. процентів за користування чужими грошовими коштами. Крім того, в позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести у зв`язку із розглядом справи 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №315823 від 15.03.23р. та специфікації №1 до нього щодо своєчасної пославки оплачених виробів.

Ухвалою господарського суду від 31.05.23р. відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначене на 20.06.23р.

16.06.23р. до канцелярії суду від ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» надійшла заява про зміну предмету позову , в якій позивач просить суд стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжирінг» на свою користь заборгованість у розмірі 19 076 429,25грн., а також пеню - у розмірі 841 304,10грн., штраф - у розмірі 1 265 922,00грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами - у розмірі 2 436 598,16грн.

Також, 16.06.23р. до канцелярії суду від ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на все майно та/або грошові кошти АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче

об`єднання - Інжиніринг» в розмірі 23 620 253,51 грн., які знаходяться в банках і банківських чи фінансових установах на всіх рахунках відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Заява обґрунтована посиланням на ту обставину, що ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» є юридичною особою, заснованою на 100% державній власності, належить до сфери управління Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України та є державним комерційним підприємством. З огляду на триваючу військову агресію росії, розпорядженням від 08.03.23р. №202-р Кабінетом Міністрів України надано генеральному директору позивача повноваження генерального конструктора із створення боєприпасів і вибухових речовин. Розпорядженням від 10.03.23р. №212-р Кабінетом Міністрів України затвердив перелік видів продукції, що підлягає розробленню і впровадженню ДП «НВО ПХЗ» у виробництво та експлуатацію, а також модернізації під керівництвом генерального конструктора із створення боєприпасів і вибухових речовин, до якого увійшов, зокрема мінометний постріл 120 мм. На виконання завдань, поставлених державою перед позивачем, ним було укладено з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжирінг» договір поставки №315823 від 15.03.23р. на постачання виробів (корпусів осколково-фугасної міни сталистого чавуну «М-120»). На виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором позивач перерахував на користь відповідача в якості передплати 21 450 033.00 грн. Останній повинен був в період березень - травень 2023 р. виготовити та поставити на користь позивача 12 500 шт. виробів. Однак, відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі поставки виробів за договором поставки не виконані - поставлено лише 315 шт. виробів загальною вартістю 1 424 162,25 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивачем 17.05.23р. розірвано договір поставки №315823 від 15.03.23р. в односторонньому порядку, що підтверджується листом №97/75-321 від 17.05.23р. Таким чином, у позивача виникло право вимоги суми попередньої оплати вартості виробів, що підлягав постачанню за договором поставки №315823 від 15.03.23р. та специфікації №1 до нього. На час звернення з позовною заявою до суду заборгованість відповідача з передоплати складає у розмірі 19 076 429,25грн. Крім того, позивачем здійснено розрахунок штрафних санкцій у розмірі 23 620 253,51грн. (пені, штраф та проценти річних за користування чужими грошовими коштами).

Комісією ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» здійснено виїзд до виробничих та складських приміщень відповідача з метою обстеження можливості часткового виконання відповідачем договору поставки №315823 від 15.03.23р. За результатами обстеження комісією складено акт від 25.05.23р., яким виявлено відсутність виробів, що підлягали постачанню позивачу; наявне у відповідача обладнання не може забезпечити виробництво 10 000 шт. виробів на місяць, що робить неможливим виконання зобов`язання за договором поставки.

Також позивач вказує, що відповідно до Указу Президента України від 12.05.23 р. № 279/2023 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо генерального директора і кінцевого бенефіціарного власника (контролера) відповідача гр. ОСОБА_1 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) як до громадянина росії (має подвійне громадянство), що полягають у: 1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними; 2) обмеження торговельних операцій (повне припинення); 3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення); 4) запобігання виведенню капіталів за межі України; 5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами; 7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах; 8) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових судом та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона); 9) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності; 10) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення; 11) заборона на набуття у власність земельних ділянок.

Наведені обставини свідчать ( на переконання позивача ) про неможливість виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з виготовлення виробів у погоджені сторонами строки та кількості. Але ці вироби конче необхідні для своєчасного забезпечення ЗСУ в умовах повномасштабної війни з росією; а тому грошові кошти , перераховані позивачем на користь відповідача в якості передплати за цим договором , повинні будуть спрямовані іншому добросовісному виробнику для оплати термінового виготовлення корпусів зібраних осколково-фугасних мін сталистого чавуну «М-120». У разі ж, якщо ці кошти не будуть арештовані за рішенням суду , існує достатньо обґрунтоване припущення (з урахуванням особистості керівника АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжирінг» та його бездіяльності , що ці кошти можуть бути перераховані ним на користь третіх осіб, що унеможливить виготовлення боєприпасів в необхідній кількості та у найкоротші строки.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, позбавити позивача, як державне підприємство, що виконує оборонні замовлення в період військової агресії росії, ефективного захисту його порушених прав.

Дослідивши матеріали заяви, додані до неї та позовної заяви докази, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується (поміж іншим) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який також поширюється на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 N ETS N005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Таким чином, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення позову здійснюється з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховується збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Відтак, зважаючи на викладене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, а тому заява позивача про забезпечення позову є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.136-138, 140, 234 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву Державного підприємства «Науково - виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» про забезпечення позову задовольнити.

2.Накласти арешт на грошові кошти Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (49000, Сумська область, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) у розмірі 23 620 253,51грн, які знаходяться в банках і банківських чи фінансових установах на всіх рахунках Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (49000, Сумська область, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ), інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Стягувач: Державне підприємство «Науково - виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (51402, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 44, ).

Боржник: Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (49000, Сумська область, м. Суми, вул. Іллінська, 13, );

Ця ухвала набирає чинності з часу її прийняття та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років до 20.06.26р. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Васильєв О.Ю.