ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ДніпроСправа № 904/481/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Маркіна Т.М.

Представники:

від позивача: Яструб О.В.;

від відповідача: Крутовських С.В.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх" про стягнення заборгованості за договором бухгалтерського обслуговування № 2010/1-І від 20.10.2020 на суму 42 500 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/481/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх" надійшов відзив на позовну заяву.

21.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" надійшла відповідь на відзив.

Разом із відповіддю на відзив позивач подав клопотання про витребування оригіналу письмового доказу, а саме: вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" № 69 від 14.12.2022.

Ухвалою суду від 16.03.2023 вирішено здійснювати перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/481/23 за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 12.04.2023. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" про витребування оригіналу письмового доказу задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх" надати до суду оригінал вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" № 69 від 14.12.2022.

В судовому засіданні 12.04.2023 оголошено протокольну перерву до 17.05.2023.

14.04.2023 від відповідача надійшла заява щодо витрат на правничу допомогу.

Також 14.03.2023 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Через канцелярію суду 05.05.2023 від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

12.05.2023 від позивача надійшли пояснення на заперечення відповідача від 24.03.2023.

12.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" подало клопотання про призначення судової технічної експертизи.

Ухвалою суду від 17.05.2023 в клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" в призначені судової технічної експертизи відмовлено. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 13.06.2023.

В судове засідання 13.06.2023 з`явилися представники сторін.

В ході судового засідання 13.06.2023 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 13.06.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо виконання послуг за договором № 2010/1-І від 20.10.2020.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач не підтримує позовні вимоги позивача.

ТОВ «Фінансово-діловий успіх» зазначає, що між ним та позивачем було укладено договори на бухгалтерське обслуговування № 2010/1-1 від 20.10.2020 та № 4-01/21Ф 11.01.2021, після чого було також підписано додаткову угоду № 27-04/21Ф від 05.05.2021 до договору № 4-01/21Ф від 11.01.2021.

Протягом дії вищезазначених договорів відповідачем виставлялися рахунки на користь позивача щодо оплати послуг, у зазначених рахунках, зокрема, визначено підстава: Договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021.

В свою чергу, позивач, без жодних зауважень, сплачував вищезазначені рахунки, в тому числі, у період липня - листопада 2022 року.

Також, відповідач у період з жовтня 2020 року по листопад 2022 року надавав позивачу акти виконаних робіт.

Відповідач звертає увагу, що акти наданих послуг за серпень - листопад 2022 року згідно трекінгу АТ Укрпошта № 643 були направлені відповідачем 14.12.2022 та отримані відділенням зв`язку за юридичною адресою позивача 20.12.2022, проте впродовж 3 днів, так і до теперішнього часу, позивачем не було повернуто підписаних актів за період серпень-листопад 2022, також не було направлено вмотивованої відмови від їх прийняття.

Крім того, на підтвердження надання послуг ТОВ «Фінансово-діловий успіх» протягом жовтня 2020 - листопад 2022 складалися звіти про виконання бухгалтерських послуг.

Отже, згідно п. 4.2 договорів вказані послуги вважаються наданими та прийнятими, а доводи позивача щодо не надання послуг відповідачем у цей період є хибними та такими, що вводять в оману суд.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив та запереченнях

Позивач заперечує факт укладення між сторонами договору на бухгалтерське обслуговування № 4-01/21Ф 11.01.2021, оскільки між позивачем та відповідачем на той час діяли ще правовідносин за договором № 2010/1-1 від 20.10.2020, термін дії якого до 31.12.2022.

Також ТОВ «Інтермеханіка» стверджує, що не отримував жодних актів наданих послуг за серпень - листопад 2022 року, а надані акти сформовані у неправомірний спосіб та направлені позивачу для підпису, з метою звільнення від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань.

Крім того, відповідач помилково посилається на порядок прийняття здачі-приймання послуг, зазначений у договорі № 2010/1-1 від 20.10.2020 та нібито зазначений у неіснуючому договорі № 4-01/21Ф.

Позивач зазначає, що у період з серпня 2022 по листопад 2022 року між сторонами виникли короткострокові (одноразові) зобов`язальні правовідносини на підставі виставлених відповідачем рахунків.

Однак, ТОВ «Інтермеханіка» звертає свою увагу, що рахунки № 96 від 01.08.2022, № 107 від 01.09.2022, № 119 від 03.10.2022, № 129 від 01.11.2022 не були виставлені відповідачем на підставі укладеного сторонами договору № 2010/1-1 від 20.10.2020, тому положення договору № 2010/1-1 від 20.10.2020 не можуть регламентовувати правовідносини у спірний період, як і жоден з інших договорів.

Щодо перерахування коштів, то позивач зазначає, що після укладення договору № 2010/1-1 у жовтні 2020 року відповідальній особі відповідача («виконавцю») були надані повноваження щодо підпису електронних документів та доступ до системи керування фінансами «Приват24 для бізнесу».

Саме відповідальна особа відповідача оформлювала платежі з рахунку позивача на рахунок відповідача у спірний період.

Керівник відповідача протягом спірного періоду в усній формі просила керівника позивача щомісяця здійснювати платежі на користь відповідача. При цьому керівник відповідача запевняла позивача у належному виконанні зобов`язань, хоча насправді послуги не надавалися позивачу. Позивач без зауважень та підозр надавав дозвіл «виконавцю» сплачувати рахунки у спірний період, опираючись на довіру. Тобто відповідач вводив в оману позивача. В діях керівника відповідача вбачаються ознаки шахрайства.

Позивач не був обізнаний зі змістом вищезазначених рахунків на оплату, тобто позивач не звертав уваги щодо вказівки на договір № 4-01/21Ф.

Таким чином відповідач шляхом обману позивача робив перерахування коштів на про тязі спірного періоду зазначаючи у призначенні платежів неіснуючий договір.

Позиція відповідача викладена у запереченнях на відповідь на відзив

ТОВ «Фінансово-діловий успіх» стверджує, що про обізнаність позивача та виконання договору № 4-01/21 Ф, свідчать наступні документи: додаткова угода № 27-04/21Ф від 05.05.2021 по договору №4-01/21Ф від 11.01.2021, рахунки на користь позивача щодо оплати послуг відповідача за період з січня 2021 по листопад 2022 (в т.ч. рахунки № 96, № 107, № 119, № 129, яких чітко визначено договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021), акти виконаних роби за період з січня 2021 по листопад 2022, банківські виписки, які підтверджують призначення платежу: договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021.

Таким чином, позивач належним чином виконував договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021 та не заявляв жодних відмов, оплачуючи та приймаючи надані бухгалтерські послуги згідно актів виконаних робіт (в яких визначено договір № 4-01/21Фвід 11.01.2021).

Щодо не обізнаності позивача із змістом рахунків на оплату у період серпня - листопада 2022 року та введення в оману позивача, то відповідач зазначає, що відповідно до п. 2.4 договору, як №4-01/21 Ф від 11.01.21, так і № 2010/14 від 20.10.2020, виконавець не здійснює організаційно-розпорядчих функцій і не приймає участі в підготовці і здійсненні господарських операцій Замовника, управління активами замовника, управлінні банківськими рахунками замовника, а також не приймає ніяких управлінських рішень від імені замовника.

З даного пункту договорів, вбачається, що відповідач не здійснює особисто жодних грошових перерахувань, а, отже, позивач робить хибні та безпідставні посилання.

Крім того, що з банківської виписки вбачається, що позивач здійснював оплати не до 5 числа кожного місяця, як то передбачено пунктом 3.5 договору № 4-01/21Фвід 11.01.2021, а значно пізніше, в деяких випадках взагалі по закінченню місяця, зокрема: 19.07.2022, 12.08.2022, 15.09.2022, 28.10.2022, 28.11.2022.

Вказаний факт, ще раз підтверджує безпідставність та хибність доводів позивача щодо введення його в оману в частині не надання послугта оплат.

Також, щодо посилань позивача про, начебто, введення в оману та шахрайство, то останньому краще звернутися до правоохоронних органів з цього приводу, оскільки дані посилання є безпідставними та необґрунтованими, та такими що не мають жодної доказової бази для справи, що розглядається наразі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як встановлено матеріалами справи, 20.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх" було укладено договір № 2010/1-І на бухгалтерське обслуговування (арк. 9-11).

Відповідно до пункту 1.1 договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з бухгалтерського обслуговування Замовника, в обсязі, узгодженому Сторонами.

Виконавець не здійснює організаційно-розпорядчих функцій і не приймає участі в підготовці і здійсненні господарських операцій Замовника, управлінні активами Замовника, управлінні банківськими також не приймає ніяких управлінських рішень від імені Замовника (пункт 2.3 договору).

Згідно пункту 3.1 договору вартість послуг виконавця за один звітній місяць становить 5 000 грн без ПДВ.

Замовник зобов`язується проводити оплату послуг Виконавця за цим Договором на йото розрахунковий рахунок не пізніше 05-го числа поточного місяця надання послуг. Розрахунок проводиться в національній валюті України гривнях (пункт 3.3 договору).

Виконання зобов`язань Виконавцем за цим Договором оформлюється актом здачі-приймання послуг, який підписується сторонами після закінчення кожного звітного місяця. Замовник може відмовитися від прийняття виконаної роботи, надавши Виконавцю мотивовану відмову в письмовій формі, якщо, на його думку, вона не відповідає умовам Договору. Якщо протягам трьох днів після надання Замовнику акту здачі-приймання послуг за звітний місяць Виконавець не отримає письмову мотивовану відмову, робота вважається прийнятою з виконанням Виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором за звітний місяць з дати передачі Замовнику акту здачі-приймання наданих послуг за звітний місяць (пункти 4.1 4.2 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 (пункт 7.1 договору).

Також в матеріалах справи наявний підписаний в односторонньому порядку з боку відповідача договір на бухгалтерське обслуговування № 4-01/21Ф 11.01.2021 (арк. с. 53-55).

Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з бухгалтерського обслуговування Замовника, в обсязі, узгодженому Сторонами, під бухгалтерським обслуговуванням в цьому Договорі розуміється: перевірка оформлення, обробка бухгалтерських документів та інші дії, визначені в Додатку № 1 до цього Договору («Розподіл обов`язків Замовника та Виконавця»): Нарахування заробітної плати за першу і другу половини місяця відповідно до трудового законодавства і з урахуванням особливостей оплати праці Замовника; складання податкових декларацій, фінансових звітів та звітів, пов`язаних з нарахуванням заробітної плати співробітникам підприємства (Додаток до Договору № 2); надання податкових декларацій, інших звітів до відповідних державних органів в друкованій формі та / або засобами телекомунікації відповідно до встановленого законодавством порядку (пункт 1.1 договору).

Одиницею вимірювання кількості наданих (отриманих) послуг є звітний місяць. Бухгалтерське обслуговування Замовника здійснюється Виконавцем, починаючи з 11.01.2021 (пункти 1.2-1.3 договору).

Згідно пункту 3.1 договору вартість послуг виконавця за один звітній місяць становить 5 000 грн без ПДВ.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 (пункт 7.1 договору).

Додатковою угодою, що підписана в двосторонньому порядку, № 27-04/21Ф від 05.05.2021 до договору № 4-01/21Ф 11.01.2021, сторони дійшли згоди збільшити вартість за Договором на бухгалтерське обслуговування № 4-01/21Ф починаючи з 01.06.2021. Починаючи з 01.06.2021 п. п. 3.1 п. 3 Договору № 04-01/2ІФ викладено у такій редакції: Вартість послуг Виконавця за один звітний місяць становить 7 000, 00 грн, без ПДВ. (арк. с. 59).

В підтвердження умов виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх" виставило Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕХАНІКА» наступні рахунки:

- № 81 від 01.07.2022 на суму 8 500 грн за надання послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку за липень 2022 року за договором № 4-01/21Ф від 11.01.2021;

- № 96 від 01.08.2022 на суму 8 500 грн за надання послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку за серпень 2022 року за договором № 4-01/21Ф від 11.01.2021;

- № 107 від 01.09.2022 на суму 8 500 грн за надання послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку за вересень 2022 року за договором № 4-01/21Ф від 11.01.2021;

- № 119 від 03.10.2022 на суму 8 500 грн за надання послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку за жовтень 2022 року за договором № 4-01/21Ф від 11.01.2021;

- № 129 від 01.11.2022 на суму 8 500 грн за надання послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку за листопад 2022 року за договором № 4-01/21Ф від 11.01.2021.

За надання послуг з ведення бухгалтерського обліку позивач на користь відповідача здійснив оплату, що підтверджується наступними платіжними інструкціями:

- № 2846 від 19.07.2022 на суму 8 500 грн з призначенням платежу: «оплата за надання послуг з ведення бухгалтерського обліку за липень 2022, договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021, згідно рахунку № 81 від 01.07.2021»;

- № 2886 від 12.08.2022 на суму 8 500 грн з призначенням платежу: «оплата за надання послуг з ведення бухгалтерського обліку за серпень 2022, договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021, згідно рахунку № 96 від 01.08.2022»;

- № 2914 від 15.09.2022 на суму 8 500 грн з призначенням платежу: «оплата за надання послуг з ведення бухгалтерського обліку за вересень 2022, договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021, згідно рахунку № 107 від 01.09.2022»;

- № 2955 від 26.10.2022 на суму 8 500 грн з призначенням платежу: «оплата за надання послуг з ведення бухгалтерського обліку за жовтень 2022, договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021, згідно рахунку № 119 від 03.10.2022»;

- № 2977 від 28.11.2022 на суму 8 500 грн з призначенням платежу: «оплата за надання послуг з ведення бухгалтерського обліку за листопад 2022, договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021, згідно рахунку № 129 від 01.11.2022».

Також, в матеріалах справи містяться акти наданих послуг за серпень - листопад 2022 року № 96 від 31.08.2022, № 106 від 30.09.2022, № 118 від 31.10.2022, № 128 від 30.11.2022, що підписані відповідачем в односторонньому порядку та акт наданих послуг за липень 2022 року № 85 від 29.07.2022, що підписаний сторонами без будь-яких зауважень та заперечень в двосторонньому порядку, які також містять посилання на договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021.

В підтвердження направлення вищезазначених актів відповідачем надано опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 14.12.2022, поштову накладну від 14.12.2022 № 643.

Проте, позивач заперечує будь-які договірні відносини, стверджуючи, що жодних послуг за період липень листопад 2022 року ТОВ «Фінансово-діловий успіх» надано не було, жодних первинних документів щодо надання послуг останній не отримував, тому у відповідача виникло зобов`язання щодо повернення грошових коштів перерахованих відповідно до платіжних інструкцій.

14.12.2022 ТОВ «Інтермеханіка» звернувся до відповідача з вимогою № 66 щодо виконання обов`язків згідно оплаченого періоду.

26.12.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою № 72 про в повернення коштів, що були перераховані за надання послуг з ведення бухгалтерського обліку за липень листопад 2022 року.

Листом № 27-12/22-2 від 27.12.2022 ТОВ «Фінансово-діловий успіх» повідомили, що ними були виконанні всі зобов`язання за договором, що підтверджується актами наданих послуг.

На думку позивача, станом на день подачі позову відповідачем послуги з ведення бухгалтерського обліку надані не були, кошти ТОВ «Інтермеханіка» у розмірі 42 500 грн повернуто не було.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний у матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг.

Щодо суми заборгованості

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Між сторонами виникли правовідносини за договором надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до положень ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Посилання позивача, що йому не було відомо про договір № 4-01/21Ф від 11.01.2021 є безпідставними, оскільки починаючи з січня 2021 року керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермеханіка» Яструбом О.В. було підписано низку Актів наданих послуг з ведення бухгалтерського та податкового обліку з посиланням саме на договір № 4-01/21Ф 11.01.2021.

Крім того, додаткова угода № 27-04/21Ф від 05.05.2021 до договору № 4-01/21Ф 11.01.2021, якою змінено ціну послуг, також підписано позивачем особисто та скріплено печаткою підприємства.

Також суд звертає увагу, що в підтвердження перерахування грошових коштів за послуги позивач надає платіжні інструкції № 2846 від 19.07.2022, № 2886 від 12.08.2022, № 2914 від 15.09.2022, № 2955 від 26.10.2022, № 2977 від 28.11.2022, проте кожна з них містить посилання на договір № 4-01/21Ф на бухгалтерське обслуговування від 11.01.2021.

Як підтверджується матеріалами справи відповідач в період з липня по листопад 2022 року виконав свої зобов`язання за договором відповідно до актів наданих послуг № 85 від 29.07.2022, № 96 від 31.08.2022, № 106 від 30.09.2022, № 118 від 31.10.2022, № 128 від 30.11.2022.

Виконання зобов`язань Виконавцем за цим Договором оформлюється актом здачі-приймання послуг, який підписується сторонами після закінчення кожного звітного місяця. Замовник може відмовитися від прийняття виконаної роботи, надавши Виконавцю мотивовану відмову в письмовій формі, якщо, на його думку, вона не відповідає умовам Договору. Якщо протягам трьох днів після надання Замовнику акту здачі-приймання послуг за звітний місяць Виконавець не отримає письмову мотивовану відмову, робота вважається прийнятою з виконанням Виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором за звітний місяць з дати передачі Замовнику акту здачі-приймання наданих послуг за звітний місяць (пункти 4.1 4.2 договору).

Судом встановлено, що акт наданих послуг № 85 від 29.07.2022 підписано сторонами без зауважень та заперечень та скріплено печатками підприємств, інші акти № 96 від 31.08.2022, № 106 від 30.09.2022, № 118 від 31.10.2022, № 128 від 30.11.2022 були надіслані позивачу на його юридичну адресу засобами поштового зв`язку 14.12.2022, проте по сьогоднішній день повернуті не були.

Тому, відповідно до умов пункту 4.2 договору № 4-01/21Ф від 11.01.2021, оскільки виконавець не отримав письмову мотивовану відмову, робота вважається прийнятою з виконанням Виконавцем.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що позивач був необізнаний про існування та часткове виконання договору № 4-01/21Ф на бухгалтерське обслуговування від 11.01.2021.

Позивач посилається, що після укладення договору № 2010/1-1 у жовтні 2020 року відповідальній особі відповідача («виконавцю») були надані повноваження щодо підпису електронних документів та доступ до системи керування фінансами «Приват24 для бізнесу». Саме відповідальна особа відповідача оформлювала платежі з рахунку позивача на рахунок відповідача у спірний період, тому керівнику ТОВ «Інтермеханіка» не було відомо про неналежні призначення платежів.

Однак, позивач в своїх твердженнях щодо шахрайських дій з перерахування грошових коштів відповідачем на свій рахунок не навів жодного належного та допустимого доказу з цього приводу. Позивачем при розгляді спору доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з підробкою документів, шахрайством тощо з боку відповідача до матеріалів справи не долучено.

Також, необізнаність керівника, які саме первинні документи він підписує не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язань, останнє може свідчити лише про безвідповідальне ставлення до введення документації Товариства.

Водночас, відповідачем надано всі належні докази, які підтверджують кожну зазначену ним обставину та підтверджують факт надання ним послуг з ведення бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.78 Господарського процесуального кодексу України,)

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладено, надані відповідачем докази є вірогідними, тому заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати понесені позивачем покладаються на позивача.

Відповідач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕХАНІКА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-діловий успіх" про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати у розмірі 2 684 грн покласти на позивача.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.06.2023

Суддя В.І. Ярошенко