РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2023Справа № 910/5407/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Рахімової Ганни Вікторівни

до Київської міської ради

про стягнення 1 962 383,91 грн

за участі представників:

від позивача - Хахула М.О.;

від відповідача - Пилипчук І.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Рахімова Ганна Вікторівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради про стягнення 1 962 383,91 грн, сплачених на виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 24.12.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5407/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.05.2023.

Відповідачем 04.05.2023 подано відзив, заперечено позовні вимоги. Також, відповідачем заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для подачі відзиву.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість причин пропуску строку відповідачем на подання відзиву, поновив відповідачу такий строк та долучив відзив до матеріалів справи.

Позивачем 12.05.2023 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Пунктом 2 частини першої статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За результатами підготовчого засідання 16.05.2023 суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, та прийняв рішення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.06.2023.

У судовому засіданні 06.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міськради від 24.12.2009 № 977/3046 схвалено передачу земельної ділянки по вулиці Оноре де Бальзака 54-а у місті Києві та її продаж позивачу для будівництва, експлуатації та обслуговування дитячого кафе з дитячим майданчиком.

Київською міськрадою та позивачем укладено 24.12.2010 договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :62:009:0171 площею 0,0734 га по вулиці Оноре де Бальзака 54-а у місті Києві за 1 405 501,00 грн.

Позивачем платіжним дорученнями №1064267 від 25.01.2011 та №162492 від 06.01.2011 сплачено відповідачу встановлену договором вартість земельної ділянки.

Державний акт про право власності на земельну ділянку отримано позивачем 20.06.2011.

Таким чином, зобов`язання за договором купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :62:009:0171 є виконаними обома його сторонами.

В подальшому, на підставі договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за № 2319, позивачем 02.03.2012 внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Армасе" придбану у територіальної громади земельну ділянку з кадастровим номером :62:009:0171.

За позовом прокуратури Деснянського району міста Києва судовими рішеннями у справі №910/1356/13 визнано недійсним та скасовано рішення Київської міськради № 977/3046; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :62:009:0171 від 24.12.2010; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 304047. У той же час відмовлено у задоволенні вимоги про визнання відсутнім у ТОВ "Армасе" права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :62:009:0171.

Фактично, підставою визнання недійсними рішення місцевої ради, укладеного договору купівлі-продажу та акту на землю стало відчуження земельної ділянки поза встановленими Законом конкурсними процедурами. Судовими рішеннями у справі №910/1356/13 встановлено, що наслідком недійсності укладеного договору стали дії обох сторін цього договору.

Частиною другою статті 208 Господарського кодексу України визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав (ніж вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства) кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

За позитивно-правовими приписами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, наведеними приписами законодавства встановлено, що у даному випадку до правовідносин сторін за укладеним сторонами у справі договором купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :62:009:0171 має застосовуватись саме двостороння реституція.

Фактично, позивачем заявлено вимогу про застосування одностороннього повернення отриманого за договором - сплачених грошових коштів з урахуванням додаткових нарахувань відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Оскільки у даному випадку правовідносини сторін не підпадають під правове регулювання частини першої статті 208 Господарського кодексу України та статті 228 Цивільного кодексу України судом встановлено правову неможливість розгляду вимог позивача без врахування права та законного інтересу його контрагенту за договором - відповідача у справі.

Відповідно, суд приймає до уваги доводи відповідача в частині неможливості застосування до даних правовідносин односторонньої реституції як невстановленого правовими актами правового наслідку визнання договору недійсним.

Матеріали справи не містять доказів повернення земельної ділянки з кадастровим номером :62:009:0171 територіальній громаді міста Києва.

Відповідно до інформації, що містить Публічна кадастрова карта України на час ухвалення рішення у справі земельна ділянка з кадастровим номером :62:009:0171 площею 734.23 кв.м по вулиці Оноре де Бальзака 54-а у місті Києві віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови, має призначенням роздрібну торгівлю та комерційні послуги з цільовим використанням для будівництва, експлуатації та обслуговування дитячого кафе з дитячим майданчиком та знаходиться у приватній власності.

За твердженням відповідача земельна ділянка з кадастровим номером :62:009:0171 знаходиться у власності ТОВ "Армасе" з моменту її внесення позивачем до статутного капіталу в обмін на корпоративні права цього товариства за відплатним договором.

Відплатними визнаються договори, в яких одна сторона за виконання нею обов`язку повинна отримати відповідне відшкодування у грошовій формі, інших майнових чи не майнових цінностей тощо.

Частиною п`ятою статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

За приписами частини першої статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, суд не має процесуально-правової можливості вирішити питання повернення отриманої позивачем за недійсним договором земельної ділянки у межах розгляду даного позову.

Реституцією є спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.

У даному випадку, земельна ділянка з кадастровим номером :62:009:0171 була передана саме позивачем у власність ТОВ "Армасе", що не є учасником розгляду даного спору.

Відповідно, у даному випадку суд позбавлений будь-якої процесуально-правової можливості вирішити питання повернення обох сторін до початкового стану, який існував до виконання сторонами у справі недійсного правочину.

З огляду юридичної неможливості застосування односторонньої реституції до недійсного правочину, суд відмовляє у задоволенні відповідної вимоги.

Крім того, суд має зазначити, що звертаючись до відповідача з позовом про примусове стягнення встановлених статтею 625 Цивільного кодексу України нарахувань, позивач мав прямий процесуальний обов`язок довести суду як факт наявності грошового зобов`язання відповідача так і факт його прострочення з урахування правового регулювання статті 530 Цивільного кодексу України. Зазначений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 13.06.2023

Суддя Т.Ю.Кирилюк