УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

14.06.2023Справа № 910/7484/23

За позовомУправління будівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Промін Буд Сервіс»
прозобов`язання виконати умови договору
Суддя Босий В.П.

Представників учасників справи:

не викликались
ВСТАНОВИВ:

Управління будівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промін Буд Сервіс» про зобов`язання виконати умови договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання із виконання робіт за договором підряду №157 від 19.05.2020, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідача виконати гарантійні зобов`язання відповідно до п. 14.6 вказаного договору, а саме: замінити покриття футбольного поля (штучна трава) на нове в повному обсязі відповідно до чинного законодавства ДБН В.2.2-13-2002 та ДСТУ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.06.20.2023.

12.06.2023 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на рахунки відповідача.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Управління будівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову, проаналізувавши норми Господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що підставами даного позову є неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду №157 від 19.05.2020, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача замінити покриття футбольного поля (тучна трава) на нове в повному обсязі відповідно до чинного законодавства ДБН В.2.2-13-2002 та ДСТУ.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач вказує, що оскільки відповідач не усунув недоліки в частині облаштування спірного покриття футбольного поля згідно умов договору, накладення арешту на майна та/або грошові кошти відповідача може реально забезпечити виконання рішення суду у даній справі. При цьому, у прохальній частині поданої заяви позивач просить суд накласти арешт на рахунки відповідача.

Суд відзначає, що поняття накладення арешту на рахунок та накладення арешту на грошові кошти, розміщені на ньому, є відмінними, оскільки накладення арешту на рахунок унеможливлює взагалі його використання для здійснення будь-яких операцій, в той час як накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку, є можливість використання такого рахунку з умовою залишку на ньому арештованої суми.

Проаналізувавши подану заяву судом встановлено, що доводи позивача фактично зводяться до непідтверджених припущень щодо можливості невиконання відповідачем в майбутньому рішення суду у даній справі, ухваленого на користь позивача, та такі припущення базуються на сумнівних доводах.

При цьому, про те, що твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, зазначено у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

За таких обставин, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відтак, Управлінням будівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не надано доказів та не викладено фактів, які б вказували на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не наведено документального обґрунтування, яке свідчило б про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Управління будівництва Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий