ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. Справа№ 910/5707/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дубекспо" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 (повний текст підписано 19.09.2022)

у справі №910/5707/22 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Приватного підприємства "Дубекспо"

до Державної казначейської служби України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (третя особа-1)

та Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (третя особа-2)

про відшкодування збитків в розмірі 76 125,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі №910/5707/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Дубекспо» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 року по справі № 910/5707/22 та постановити нове:

- стягнути з Державної казначейської служби України на користь Приватного підприємства «Дубекспо» пеню в розмірі 76 125, 60 грн.;

- стягнути з Державної казначейської служби України на користь Приватного підприємства «Дубекспо» за рахунок усіх наявних коштів витрати на правову допомогу у розмірі 5 200 грн.;

- стягнути з відповідача судові витрати які будуть супутніми по розгляду справи.

Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство «Дубекспо» (ПП «Дубекспо», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державної казначейської служби України (відповідач) про стягнення пені в розмірі 76 125, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язання з перерахування грошових коштів на підставі виконавчого документа №826/7511/18.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/5707/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що застосування саме до спірних правовідносин положень пунктів 8.1, 8.4 статті 8, пункту 32.2 статті 32 вказаного Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є помилковим, оскільки механізм безспірного списання органами Казначейства коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (зокрема й податкових платежів) є відмінним від механізму (порядку) міжбанківського переказу не бюджетних коштів, який здійснює Казначейство як банківська установа.

Відмову в позові суд обгрунтував відсутністю обставин неправомірної бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного перерахування коштів стягувачу, що відповідно не підтверджує наявності правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої на підставі п. 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» пені у розмірі 76 125,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Підставою для подання апеляційної скарги позивач зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також не врахування акуратної судової практики.

Згідно доводів апелянта:

- суддя помилково застосувала до спірних взаємовідносин Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який установлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів;

- на сьогодення апеляційна скарга знаходиться у вівері матеріального права, який законодавчий акт застосувати у частині строків опрацювання виконавчого листа по справі №826/7511/18, а саме:

1. пункт 5 Розділу ІІІ Порядку № 343 Державна казначейська служба України чи

2. пунктів 8.1, 8.4 статті 8 п. 32.2 ст. 32 вказаного Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Дубекспо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/5707/22; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час апеляційного провадження від відповідача отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві просить апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дубекспо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/5707/22 - залишити без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/5707/22 - залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2018 у справі №826/7511/18 позов Приватного підприємства «Дубекспо» задоволено повністю, стягнуто із Державного бюджету України на користь позивача грошові кошти у розмірі 1 290 460,00 грн.

14.02.2012 за вх. № 06-5731 Головним управлінням Державної казначейської служби України в м. Києві (далі - третя особа 1) отримано заяву ПП «Дубекспо» про відкриття виконавчого провадження вих. № 13 від 13.02.2022 щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ПП «Дубекспо» грошових коштів у розмірі 1 290 460,00 грн. на підставі виконавчого листа № 826/7511/18 від 05.08.2019.

Листом №04-01.3-08/2865 від 20.04.2022 Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві направило пакет документів з оригіналом виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 у справі №826/7511/18 на виконання до Державної казначейської служби України. Вказаний пакет документів відповідачем отримано 10.05.2022.

Спір розглянуто судом за вимогами позивача, який зазначав, що фактично часовий проміжок між поданням виконавчого листа (10.05.2022) та поточною датою (07.07.2022) склав 59 календарних днів, що свідчить про порушення строку виконання виконавчого листа та є підставою для стягнення з Державної казначейської служби України пені у розмірі 76 125, 60 грн. згідно пункту 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з наступного:

- Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» установлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання; вказаним законом також визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу; статтею 3 цього Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду;

- відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів;

- механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком № 845 (порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45);

- за правилами пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій);

- Казначейство є встановленою Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» особою на здійснення гарантованого державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника (державного органу, державного підприємства або підприємства, примусова реалізація майна якого забороняється) у визначених цим Законом випадках та з урахуванням установлених ним особливостей за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Посилаючись на приписи Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (п. 5.1 ст. 5, п.1.43 ст. 1, п. 11.4 ст. 11, пп. 8.1, 8.4 статті 8, п. 32.2 статті 32), суд першої інстанції, враховуючи, зокрема і висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 10.05.2021 у справі №910/6067/19 відмовив у стягненні заявленої суми пені, оскільки:

застосування саме до спірних правовідносин положень пунктів 8.1, 8.4 статті 8, пункту 32.2 статті 32 вказаного Закону є помилковим, оскільки механізм безспірного списання органами Казначейства коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (зокрема й податкових платежів) є відмінним від механізму (порядку) міжбанківського переказу не бюджетних коштів, який здійснює Казначейство як банківська установа.

Судом першої інстанції також зроблені посилання на Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 9 червня 2021 року, та зазначено про відсутність обставин неправомірної бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного перерахування коштів стягувачу, оскільки виконання Казначейством листа Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/7511/18 відносить до пп. 3 п. 19 означеного Порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з Державної казначейської служби України пені у розмірі 76 125,60 грн. на підставі пункту 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за порушення строку виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 у справі №826/7511/18 на 59 календарних днів (часовий проміжок між поданням виконавчого листа (10.05.2022) та поточною датою (07.07.2022).

Доводи апелянта, що суддя у справі помилково застосувала до спірних взаємовідносин Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» підлягають відхиленню, при цьому апеляційний господарський суд відзначає про правильність правового регулювання спірних правовідносин у даній справі з урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 910/6067/19 (постанова від 10.05.2021).

В частині правозастосування оскаржуване у справі судове рішення повністю відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.05.2021 у справі №910/6067/19, судом першої інстанції аргументовано, з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду справі №910/6067/19, що викладені в ухвалі від 30.03.2021, відхилені доводи позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №760/11577/15-ц, оскільки правовідносини, що виникли у справі № 760/11577/15-ц та у справі № 910/6067/19 не є подібними.

В даному випадку вимоги позивача у справі №910/6067/19 є такими ж як і у даній справі (стягнення пені на підставі пункту 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за порушення строку виконання судового рішення про бюджетне відшкодування ПДВ, тобто спір виник у правовідносинах, в яких Казначейство проводить безспірне списання коштів державного бюджету), відповідно судом першої інстанції належно оцінені та відхилені посилання позивача на необхідність застосування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №760/11577/15-ц.

Окрім того, на суд апеляційної інстанції, в даному випадку не покладено обов`язку робити вибір щодо врахування висновків двох касаційних судів: - у справі № 910/6067/19 та - у справі №910/15982/20, оскільки у справі №910/15982/20 Верховний Суд не робив висновків щодо строків опрацювання виконавчого листа в частині застосування норм матеріального права, ухвалою Верховного Суду від 05.05.2021 у вказаній справі відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 76 125,60 грн. на підставі пункту 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за порушення строку виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 у справі №826/7511/18 обгрунтовано відмовлено, з урахуванням встановлених обставин справи та із правильним застосуванням норм матеріального права, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.05.2021 у справі №910/6067/19, оскільки:

застосування саме до спірних правовідносин положень пунктів 8.1, 8.4 статті 8, пункту 32.2 статті 32 вказаного Закону є помилковим; механізм безспірного списання органами Казначейства коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету (зокрема й податкових платежів) є відмінним від механізму (порядку) міжбанківського переказу не бюджетних коштів, який здійснює Казначейство як банківська установа.

При цьому, підлягають відхиленню доводи апелянта про те, що виконавчий лист місцевим осередком казначейства зареєстрований 15.02.2022 року, ДКСУ зареєстрований 10.05.2022, а відповідач намагається притягнути за вуха дати та події до майбутнього, а саме до початку військового стану 24.02.2022, а також до п. 19 КМУ № 590, який введений в дію 20.05.2022, оскільки:

виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану здійснюється у відповідності до Порядку, затвердженого 09.06.2021 та пов`язується безпосередньо із введенням військового стану (згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, в Україні введено воєнний стан, який наразі триває) і застосування Порядку №590 в частині виконання повноважень органами казначейства в умовах воєнного стану не залежить від того коли було подано на виконання відповідний виконавчий лист у разі відсутності такого регулювання чи виключення у застосуванні зазначеного нормативно-правового акту.

Висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої на підставі п. 32.2 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» пені у розмірі 76 125,60 грн. є правильними, викладені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки спростовуються встановленими у справі фактичними обставинами.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

При цьому, пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» при розгляді даної позовної заяви не може бути застосований, з огляду на відсутність вимог про стягнення з відповідача саме шкоди, та заявлення позивачем вимоги про стягнення пені, за яку у відповідності до Закону України «Про судовий збір», виходячи із ціни позову, підлягає сплаті судовий збір, внаслідок чого з позивача слід стягнути належну суму судового збору (3 721, 50 грн.) в дохід Державного бюджету України за результатами розгляду апеляційної скарги у справі з урахуванням приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дубекспо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі №910/5707/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі №910/5707/22 залишити без змін.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Дубекспо» (01004, місто Київ, вул. Горького, будинок 5, корпус Б; ідентифікаційний код: 36203336) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 721, 50 грн. (три тисячі сімсот двадцять одну гривню 50 копійок) за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Матеріали справи №910/5707/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко