ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/413/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Торчинюк В.Г. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС"

до відповідача: Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД"

про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп.

за зустрічним позовом: Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС"

про визнання недійсним правочину

В засіданні приймали участь:

Представник позивача: Кухарук Ігор Миколайович (в залі суду) - посвідчення № 1472 від 28 вересня 2018 року;

Представник відповідача: Луцик Катерина Василівна (в залі суду) - посвідчення про наявність свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю № 720 від 14 січня 2010 року.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 04 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/413/23 за позовною Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" до відповідача Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп. Визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 23 травня 2023 року.

19 травня 2023 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" (відповідач за первісним позовом) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" (позивач за первісним позовом) про визнання недійсним правочину.

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №918/413/23. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №918/413/23. Підготовче засідання у справі №918/413/23 призначено на 06 червня 2023 року.

05 червня 2023 року через відділ канцелярії від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якому останній просить суд накласти арешт на грошові кошти та майно СП "Костопільагрошляхбуд".

Ухвалою суду від 06 червня 2023 року призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову на 13 червня 2023 року.

13 червня 2023 від позивача надійшла заява про уточнення вимог щодо забезпечення позову, в яких останній просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на адмінприміщення, що належить СП "Костопільагрошляхбуд", загальною площею 477,7 кв.м.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки відповідач вживає заходи з метою реалізації майна підприємства.

Оцінивши в сукупності подані позивачем документи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Одночасно, чинним законодавством України передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову можливе, якщо заявником буде доведено, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Тобто, при зверненні до суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти, заявником мають бути визначені підстави такого звернення, обставини, за наявності яких виконання рішення по справі може стати неможливим, докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

При цьому, застосування заходів до забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З поданої заяви вбачається, що позивач просить накласти арешт на майно, що належать відповідачу, вказавши лише те, що відповідачем вчиняються дії щодо його відчуження, при цьому на підтвердження вказаного надано суду відеозапис невстановлених осіб, які проводять загальні збори, при цьому, ні протоколу зборів, ні підтверджень дійсності тому що відображено на відеозаписі матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що такі заходи забезпечення позову будуть співмірними.

Зокрема, арешт на нерухоме майно, на які позивач просить суд накласти арешт, має загальну площу 477, 7 кв.м., при цьому сума боргу у справі №918/413/23 складає 200 797 грн 00 коп., суд констатує, що матеріали справи не містять орієнтовної ринкової вартості такого майна, і як наслідок такі заходи забезпечення позову, матимуть наслідком порушення прав відповідача на вільне володіння та користування своїм майном.

Отже, позивачем не доведено співмірність необхідних заходів забезпечення позову, а також не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про вчинення відповідачем дій, які унеможливлять в подальшому виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства (ст.13, 74 ГПК України), обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення. Втім, суд приходить до висновку, що у даному випадку цей тягар доказування позивачем не дотриманий.

Наведені в заяві про забезпечення позову доводи позивача ґрунтуються лише на припущеннях останнього. Однак такі припущення щодо можливості вчинення дій відповідачем з метою уникнення відповідальності за невиконання договірних зобов`язань відповідачем документально не підтверджені. А серед доданих до заяви про забезпечення позову документів відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову шляхом накладення арешту майно відповідача слід відмовити.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України 13.06.2023 року та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вадим Торчинюк