ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.06.2023м. СумиСправа № 920/234/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В. розглянувши Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про заміну сторони (стягувача) у справі № 920/234/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства Медфарком-центр

(бульвар Тараса Шевченка, б. 60, м. Київ, 01032,

код 33239630; фактична адреса: вул. Кржижановського, буд. 4,

м. Київ, 03680),

до відповідача: Обласного комунального підприємства Центральна районна аптека

№35 Буринського району (вул. Лесі Українки, буд. 1, м. Буринь,

Сумська область, 41700, )

про стягнення 37 554 грн. 22 коп. заборгованості по договору купівлі-продажу №6ХАР від 30.12.2016 р.

За участю представників сторін:

від заявника Грищенко О.М.,

від позивача не прибув,

від відповідача не прибув,

при секретарі судового засідання Щербак Н.М.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 18.04.2019 у справі № 920/234/19 позов задоволен, стягнуто з Обласного комунального підприємства Центральна районна аптека №35 Буринського району (вул. Лесі Українки, буд. 1, м. Буринь, Сумська область, 41700, ) на користь Приватного акціонерного товариства Медфарком-центр (бульвар Тараса Шевченка, б. 60, м. Київ, 01032, код 33239630; фактична адреса: вул. Кржижановського, буд. 4, м. Київ, 03680) 29000 грн. 00 коп. основного боргу, 3 992 грн. 33 коп. пені, 2 778 грн. 39 коп. 20% річних, 1783 грн. 50 коп. інфляційних збитків, 1 921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

17.05.2019 на примусове виконання судового рішення видано відповідний наказ.

06.06.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс від 06.06.2023 № 06-1/06 про заміну сторони (стягувача) у справі № 920/234/19, відповідно до змісту якої просить суд замінити сторону (стягувана) у справі №920/234/19 під час примусового виконання Рішення Господарського-суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили - Приватне акціонерне товариство Медфармком-центр (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 60; ідентифікаційний код 33239630) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315; ).

Ухвалою суду від 07.06.2023 призначено розгляд заяви на 15.06.2023, 11:45.

Представник заявника в судовому засіданні 15.06.2023 підтримав подану заяву про заміну сторони (стягувача) у справі № 920/234/19.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не прибули, були належним чином повідомленні про час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про заміну сторони (стягувача) у справі № 920/234/19суд зазначає наступне:

02 червня 2023 року між ПАТ Медфарком-центр та ТОВ Компанія Ніко-Тайс було укладено акт про придбання майна на аукціоні про наступне:

«На підставі Протоколу проведення електронного аукціону №BRE001-UA-433 від 26 травня 2023 року, Продавець передає у власність Покупцеві наступний об`єкт продажу Банкрута - Приватного акціонерного товариства Медфарком-центр (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 60: ідентифікаційний код 33239630):

Лот №33239630-9: - Право вимоги Приватного акціонерного товариства Медфарком-центр (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 60; ідентифікаційний код 33239630) до Обласного комунального підприємства «Центральна районна аптека №35 Буринського району» (ідентифікаційний код 01979426, місцезнаходження: 41700, Сумська область, Буринський район, місто Бурінь, вулиця Лесі Українки, будинок 1) на загальну суму 39 475 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 22 копійки, що підтверджується Рішенням Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили та наказом Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили, інформацію щодо котрого було розміщено в оголошені про проведения аукціону №BRE001-UA-433, в тому числі й оголошені на електронному майданчику через якого Покупцем було подано пропозицію ТОВ «Е-ТЕНДЕР» (04119 м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21 літ. «А», ) - https://auction.e-tender, ua/auction/prava-vimogi- za-kreditnimi-dogovorami/BRE00l-UA-433-intkczion-z-prodazhu-prava-vymohy.

За результатами укладення/підписання даного Акту, Покупець наділяється всіма правами Продавця, що випливають із Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234,19, котре набрало законної сили, а також, котрі існують та винесені у зв`язку із неналежним та/або несвоєчасним виконанням Боржником грошового зобов`язання згідно Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили.

На виконання умов акту про придбання майна на аукціоні від 02 червня 2023 року, ПАТ Медфарком-центр було передано ТОВ Компанія Ніко-Тайс на підставі акту перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання Обласним комунальним підприємством «Центральна районна аптека №35 Буринського району» обумовленого грошового зобов`язання згідно Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили.

Таким чином, TOB «Компанія «НІКО-ТАЙС» передано вищезазначені вимоги у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 ЦК України, Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 512 ЦК України, заміна сторони у зобов`язанні є можливою в двох випадках: а) в разі загального правонаступництва (спадкування, реорганізації юридичної особи); б) в разі окремого (сингулярного) правонаступництва - на підставі договору.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувана у публічно- правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що випливає із змісту частини третьої статті 509 ЦК України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, та не обмежуючись, у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №327/378/16-«, Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №2-11-148/09, тощо.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові; доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Виходячи із вказаних норм закону, у разі передання/продажу кредитором своїх прав іншій особі правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 52 ГПК України, частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і не умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого проваджені шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, та не обмежуючись, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, Постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №336/2450/13-11, Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №2- 210/12, тощо.

Згідно з вимогами чинного законодавства України, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (зокрема, здійснення продажу активів Боржника на аукціоні, відступлення права вимоги, тощо) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передасться, на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваних ухвал) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Заявник звертає увагу на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Вказана правова позиція викладена, зокрема, та не обмежуючись, у Постанові Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі №10/78, постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року №569/4934/13-ц, Постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №08/2402, Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №2-210/12, тощо.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних в кримінальних справ у своєму листі «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» №8 від 15.09.2015 роз`яснив, що «підставами правонаступництва с смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК)».

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

TОB Компанія Ніко-Тайс просить врахувати аналогічну правову позицію, котра викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10.07.2015 року у справі №6-301 цс 15, постанові Верховного Суду України від 10,07.2007 року у справі №26/347-06-6531, у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №910/7320/17.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, X» 4909/04, § 58, ЄСШІ, від 10 лютого 2010 року).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп 20 і 2).

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України. При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00. «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, §45, 6 березня 2003 року) - п 53.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 р. по справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В пп. 51-53 рішення Європейського Суду з прав людини від 15.01.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Верховний Суд у Постанові від 16 квітня 2018 року у справі №12/57, зокрема зазначив, ще відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України». Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній з сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Report» 1997-Н, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії, заява N 59498/00, п. 34, EC HR 2002-Ш, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, п. 84) Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усі необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п 1 статті 6 Конвенції.

При цьому, Заявник просить врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховної палати Верховного суду М911/3411/14 від 16 лютого 2021 року, відповідно до якої закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

ТОВ Компанія Ніко-Тайс зазначає та просить врахувати, що на виконання умов акту про придбання майна па аукціоні від 02 червня 2023 року Заявнику було передано оригінал наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по сирті №920/234/19, котре набрало законної сила.

Оскільки оригінал наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19 було повернуто ПАТ Медфарком-центр відповідно до Постанови Буринського BДВС Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) від 25 серпня 2020 року без виконання на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення- виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, строк для повторного пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, є перерваним та на сьогодні не сплинув, адже завершується настанням дати 25 серпня 2023 року.

Враховуючи вищенаведене, заявником доведено обставини, на які він посилається як на підставу своєї заяви, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню та замінює сторону (стягувача) у справі №920/234/19 під час примусового виконання Рішення Господарського-суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили - Приватне акціонерне товариство Медфармком-центр (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 60; ідентифікаційний код 33239630) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315; ).

Керуючись ст.ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про заміну сторони (стягувача) у справі № 920/234/19 на правонаступника.

2. Замінити сторону (стягувача) у справі № 920/234/19 під час примусового виконання Рішення Господарського-суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили, та наказу Господарського суду Сумської області від 17 травня 2019 року по справі №920/234/19, виданого на примусове виконання Рішення Господарського суду Сумської області від 18 квітня 2019 року по справі №920/234/19, котре набрало законної сили - Приватне акціонерне товариство Медфармком-центр (01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 60; ідентифікаційний код 33239630) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315; ).

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі та ТОВ Компанія Ніко-Тайс.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 15.06.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтями 255, 256 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.06.2023.

Суддя С.В. Заєць