ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ДніпроСправа № 904/4641/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Горкунова Сергія Вячеславовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення грошових коштів у розмірі 97 533,19 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача Ігнатенко О.О. ордер адвокат

від відповідача не з`явився

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Горкунова Сергія Вячеславовича та просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за агентським договором на надання послуг комерційного посередництва № 09.05.2022 від 09.05.2022 у розмірі 97 533,19 грн, з яких 84 135,00 грн - основна заборгованість, 7 203,34 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами, 5 330,45 грн - інфляційні втрати, 864,40 грн 3% річних та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

В межах строків, передбачених частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, 17.10.2022 позивач усунув недоліки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 15.05.2023.

28.04.2023 позивач подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 13.06.2023.

У судовому засіданні 13.06.2023 здійснено розгляд справи по суті. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті, відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 13.06.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю стягнення з відповідача безпідставно перерахованих грошових коштів у розмірі 97 533,19 грн, з яких 84 135,00 грн - основна заборгованість, 7 203,34 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами, 5 330,45 грн - інфляційні втрати, 864,40 грн 3% річних та судовий збір. При цьому позивач зазначив, що агентський договір на надання послуг комерційного посередництва № 09.05.2022 від 09.05.2022 не був підписаний з боку відповідача, тому кошти були перераховані без належної правової підстави.

Позивач зазначає, що жодних послуг / робіт від відповідача позивач не отримав.

В обґрунтування позовних вимогу посилається на ст. ст. 1078, 1212 Цивільного кодексу України та статтю 1214 Цивільного кодексу України, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

В матеріалах справи міститься договір від 09 травня 2022 року сторонами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮПІТЕР-ЕКО» (надалі позивач, принципал) та Фізична особа - підприємець Горкунов Сергій Вячеславович (надалі відповідач, агент) № 09.05.2022 на надання послуг комерційного посередництва (надалі - договір) (арк.с. 40- 44).

Відповідно до пункту 7.1 договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення підписів уповноважених представників Сторін печатками.

Договір, що мітиться в матеріалах справи сторонами не підписаний.

Зі сторони позивача на користь відповідача були здійсненні платежі, загальна сума яких становить 84 135 грн:

- 9 450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гри. 00 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №13301 від 09 травня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022, без ПДВ (арк.с. 24).

- 37 000 (тридцять сім тисяч) гри. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 10 травня 2022 року (арк.с.23).

- 18 385 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гри. 00 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №13302 від 16 травня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022. без ПДВ (арк.с.25).

- 10 000 (десять тисяч) гри. 00 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №13306 від 26 травня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022, без ПДВ (арк.с. 26).

- 9 300 (дев`ять тисяч триста) грн. 00 коп.. що підтверджується Платіжним дорученням №13309 від 17 червня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022, без ПДВ (арк.с. 27).

Матеріали справи не містять доказів надання відповідачем агентських послуг позивачу.

29.06.2022 позивач надіслав відповідачу претензію від 29.06.2022 № б/н у якій просив

протягом 10 календарних днів з моменту її отримання повернути грошові кошти у розмірі 84 135,00 грн, отримані безпідставно від позивача відповідно до платіжних доручень № 13301 від 09 травня 2022 року, № 13302 від 16 травня 2022 року, № 13306 від 26 травня 2022 року, № 13309 від 17 червня 2022 року та квитанцією № 0.0..1 від 10 травня 2022 року.

На час прийняття рішення, доказів повернення відповідачем грошових коштів у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо суми основного боргу

Глава 83 Цивільного кодексу України визначає загальні положення щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У той же час, пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на користь відповідача були здійсненні платежі, загальна сума яких становить 84 135 грн:

- 9 450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гри. 00 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №13301 від 09 травня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022, без ПДВ (арк.с. 24).

- 37 000 (тридцять сім тисяч) гри. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 10 травня 2022 року (арк.с.23).

- 18 385 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гри. 00 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №13302 від 16 травня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022. без ПДВ (арк.с.25).

- 10 000 (десять тисяч) гри. 00 коп., що підтверджується Платіжним дорученням №13306 від 26 травня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022, без ПДВ (арк.с. 26).

- 9 300 (дев`ять тисяч триста) гри. 00 коп.. що підтверджується Платіжним дорученням №13309 від 17 червня 2022 року, призначення платежу - оплата по дог 09.05.2022 від 09.05.2022, без ПДВ (арк.с. 27).

29.06.2022 позивач надіслав відповідачу претензію від 29.06.2022 № б/н у якій просив

Протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії повернути грошові кошти у розмірі 84 135,00 грн, отримані безпідставно від позивача відповідно до платіжних доручень № 13301 від 09 травня 2022 року, № 13302 від 16 травня 2022 року, № 13306 від 26 травня 2022 року, № 13309 від 17 червня 2022 року та квитанцією № 0.0..1 від 10 травня 2022 року.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 25.04.2019 у справі № 904/2342/18 та від 12.02.2019 у справі № 910/20926/16.

В даному випадку грошові кошти в сумі 84 135 грн, які були отримані відповідачем у зв`язку з їх перерахуванням позивачем на поточний рахунок останнього без належного укладення договору, тобто отримані відповідачем без достатніх правових підстав.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Аналогічна правова позиція викладені в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/5027/18.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 84 135 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається із матеріалів справи, 29.06.2022 позивач надіслав відповідачу претензію від 29.06.2022 № б/н у якій просив протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії повернути грошові кошти у розмірі 84 135,00 грн.

Днем пред`явлення претензії вважається день здачі претензійної заяви на пошту чи безпосередньо залізниці. Якщо претензію подано безпосередньо залізниці, заявнику видається розписка в отриманні претензії.

Повернення поштового конверта із вимогою про повернення помилково сплачених грошових коштів з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» повернувся 15.07.2022 відповідно до поштового штемпеля (арк.с.28), а отже останнім днем виконання обов`язку щодо повернення коштів є 15.07.2022, а з 16.07.2022 відбулося прострочення зобов`язання.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 864,40 грн за період з 15.07.2022 по 16.11.2022 та інфляційні втрати у розмірі 5 330, 45 грн за період 15.07.2022 по 31.10.2022.

Суд, здійснивши перерахунок за допомогою додатку «Ліга360» встановив, що правильними за розрахунком розміри 3% річних до стягнення з відповідача є 857,49 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 708, 55 грн.

Щодо процентів за користування коштами

Позивач в цій справі просить стягнути з відповідача 7 203, 34 грн процентів за користування чужими грошовими коштами посилаючись на ст. 536 Цивільного кодексу України та ст. 1048 Цивільного кодексу України, обчислюючи їх від облікової ставки Національного банку України.

За приписами ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У статті 1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Тобто в даному випадку розмір процентів визначається за правомірне користування коштами позикодавця.

Спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли на підставі повернення безпідставно набутих коштів.

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Суд зазначає, що підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статей 625 та 1214 ЦК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі N 910/10156/17 (провадження N 12-14гс18).

Висновок про необхідність застосовувати положення частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України за аналогією закону, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, тут йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Відсутність у договорі відповідальності за несвоєчасне повернення попередньої оплати; не визначення сторонами розміру процентів за користування коштами (як чужими грошовими коштами) у випадку порушення зобов`язань, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду (пункт 8.14. цієї постанови), позбавляє позивача у даному випадку застосувати такий спосіб захисту порушеного права, як стягнення відсотків на рівні облікової ставки НБУ за користування чужими грошовими коштами.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Схожий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Зважаючи на те, що правові підстави для застосування аналогії закону до спірних правовідносин у частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами відсутні, та позивачем здійснено нарахування 3 % річних від простроченої суми на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 7 203, 34 грн процентів за користування чужими коштами.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 2 281, 76 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Горкунова Сергія Вячеславовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер Еко» (вул. Плиткова, буд. 12, Харків, 61106; ідентифікаційний код - 38774910) суму основного боргу у розмірі 84 135, 00 грн, інфляційні втрати 4 708, 55 грн, 3% річних 857, 49 грн та судовий збір у розмірі 2 281, 76 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 21.06.2023

Суддя Я.С. Золотарьова