РІШЕННЯ

23 травня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/250/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

за участі секретаря судового засідання Василишин О.С.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД, вул. Шевченка, буд.22, м. Луцьк, 43020

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР, вул. Шептицького, буд. 4, м. Тернопіль, 46008

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

2. Товариство з обмеженою відповідальністю ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ, вул. Д.Лук`яновича, 1, м. Тернопіль, 46020;

3. Приватне акціонерне товариство СТРАХОВА КОМПАНІЯ ПЕРША, вул. Фізкультури, 30, м. Київ, 03680

про: стягнення 612 057, 64грн збитків завданих внаслідок дорожньої транспортної пригоди.

За участі представників:

позивача Ліпкевича Івана Володимировича, ордер АС №1009581 від 17.06.2022 в режимі відеоконференції;

відповідача Сталенного Юрія Михайловича, ордер ВО №1041885 від 10.10.2022.

В порядку ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Ухвалою суду від 29.04.2022 позовну заяву №б/н від 01.06.2022 ( вх. № 288 від 07.06.2022) залишено без руху, а ухвалою суду від 08.08.2022 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, з урахуванням ухвали суду від 26.08.2022, на 15.09.2022. Учасники справи повідомлені про дату і час судового засідання, окрім третьої особи 2.

У судовому засіданні 15.09.2022, враховуючи Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні (в редакції Указів № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022), який продовжено до 21.11.2022, розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022 № 10-р, рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, відповідно до яких дана справа не належить до невідкладних, клопотання третьої особи 1, не повідомлення третьої особи 2 про дату і час судового засідання, для надання можливості сторонам подати заяви по суті, постановлено ухвалу про оголошення перерви до 11.10.2022, а ухвалою суду від 18.10.2022, у зв`язку з тим, що судове засідання 11.10.202 не відбулося призначено підготовче засідання на 22.11.2022, учасники справи повідомлені про дату і час судового засідання, а ухвала суду, надіслана третій особі 3 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не отримана останнім по причині адресат відсутній за вказаною адресою.

У судовому засіданні 22.11.2022, враховуючи подані представником позивача (адвокат Ліпкевич І.В.) відповідь на відзив №б/н від 12.09.2022 (вх. №6046 від 16.09.2022) та додаткові пояснення №б/н від 18.10.2022 (вх. №6902 від 21.10.2022), директором ТзОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР відзив №290 від 24.08.2022 (вх. №5536 від 25.08.2022) та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву №б/н від 11.10.2022 (№6650 від 11.10.2022), не повідомлення третьої особи 3 про дату і час судового засідання, постановлено ухвалу про оголошення перерви до 13.12.2022, яку занесено у протокол судового засідання, представники позивача та відповідача повідомлені про дату і час судового розгляду під звукозапис та розписку, а треті особи згідно з відстеженням на офіційному сайті Укрпошта станом на дату і час судового засідання, не повідомлені про останнє.

Ухвалою суду від 13.12.2022, у зв`язку із знеструмленням електромережі, враховуючи подане представником відповідача ( ОСОБА_2 ) клопотання про долучення до матеріалів справи документів №б/н від 13.12.2022 (вх. №8446 від 13.12.2022), відкладено підготовче засідання на 17.01.2023, учасники справи повідомлені про дату і час судового засідання.

У судовому засіданні 17.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.02.2023, учасники справи повідомлені про дату і час судового засідання.

Третя особа 1 ( ОСОБА_1 ) подав пояснення №б/н від 14.02.2023 (вх. №1294 від 14.02.2023) та зазначив, що з 25.02.2022 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, на підтвердження чого надав Довідку військової частини №3/4437 від 15.09.2022, у зв`язку з чим просить проводити судові засідання без його участі.

Ухвалою суду від 14.02.2023, у зв`язку із оголошення повітряної тривоги, враховуючи подані третьою особою 1 ( ОСОБА_1 ) пояснення №б/н від 14.02.2023 (вх. №1294 від 14.02.2023), представником ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР (Сталенний Ю.М.) клопотання про відкладення розгляду справи №б/н від 14.02.2023 (вх. №1286 від 14.02.2023), відкладено судове засідання на 07.03.2023, учасники справи повідомлені про дату і час судового засідання, крім третьої особи 1 (ухвала знаходиться "у точці видачі" відповідно до відстеження на офіційному сайті "Укрпошта").

Ухвалою суду від 07.03.2022, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, відкладено судове засідання до 24.03.2023, представник позивача про дату і час судового засідання повідомлений під звукозапис, представник відповідача під розписку, третя особа 2 і 3 ухвалою суду (16.03.2023; 17.03.2023), а ухвала надіслана на адресу третьої особи 1, відповідно до відстеження на офіційному сайті "Укрпошта", знаходиться "у точці видачі.

У судових засіданнях 24.03.2023, 07.04.2023 та 14.04.2023, для надання можливості сторонам подати додаткові письмові пояснення на спростування (підтвердження) письмових пояснень №б/н від 14.02.2023 поданих третьою особою 1, не отримання учасниками справи поданих відповідачем письмових пояснень, клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, необхідність викликати у судове засідання представника ТзОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ для надання пояснень по предмету спору, не повідомлення про дату і час судового засідання третьої особи 1 і 2,постановлено ухвалу про оголошення перерви відповідно до 07.04.2023, 14.04.2023 та 28.04.2023, які занесено у протокол судових засідань, представники позивача, відповідача та третя особа 3 про дату і час судового засідання повідомлені, а ухвали надіслані на адресу третьої особи 1 та 2, відповідно до відстеження на офіційному сайті "Укрпошта", на дату і час судового розгляду не отримані.

У судовому засіданні 28.04.2023, враховуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, не отримання третьою особою 2 ухвали суду, заслухавши думку представника позивача, необхідність повторно викликати у судове засідання представника ТзОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ, для надання пояснень по предмету спору, постановлено ухвалу про оголошення перерви до 12.05.2023, яку занесено у протокол судового засідання, представники позивача, відповідача та треті особи 2 та 3 про дату і час судового засідання повідомлені, а ухвала надіслана на адресу третьої особи 1, відповідно до відстеження на офіційному сайті "Укрпошта", на дату і час судового розгляду не отримана.

У судовому засіданні 12.05.2023, враховуючи подані: директором ТзОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ (Шестерняк В.М.) письмові пояснення № 25 від 09.05.2023 (вх. №4054 від 11.05.2023); клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами №26 від 09.05.2023 (вх. №4059 від 11.05.2023) та представником відповідача (адвокатом Сталенним Ю.М.) усне клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із не отриманням пояснень поданих третьою особою - 2 та необхідністю ознайомитись із такими, постановлено ухвалу про оголошення перерви до 23.05.2023, яку занесено у протокол судового засідання, представники позивача, відповідача та треті особи 2 та 3 про дату і час судового засідання повідомлені а ухвала надіслана на адресу третьої особи 1, відповідно до відстеження на офіційному сайті "Укрпошта", на дату і час судового розгляду не отримана.

Позивач, його представник позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне:

- на автодорозі М-10 біля с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, 22.11.2021 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки/моделі "HYUNDAI H350" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ та на підставі Договору оренди транспортних засобів №1-ТЗ-ТБЦ від 01.04.2019 переданого в користування ТОВ "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР", із м. Тернополя до м. Кременець, виїхав із своєї смуги руху та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки/ моделі "DAF CF 460 FT" реєстраційний номер: НОМЕР_2 , із напівпричепом марки "BENALU С39С17" реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить позивачу на праві власності, який рухався по своїй смузі в напрямку з м. Кременець в м. Тернопіль, чим порушив вимоги п. 10.1, 11.3 ПДР України;

- під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відібрано пояснення у ОСОБА_1 , який повідомив, що на момент ДТП офіційно працював в ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР на посаді водія і на даній роботі керував транспортним засобом на якому було скоєно ДТП;

- згідно Висновків №57 та № 58 наданих експертом автотоварознавцем Семенюком Василем Миколайовичем вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 742 057,64грн (631 752,30 грн автомобіль + 110 305,34грн напівпричіп - самоскид);

- згідно п. 4 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5668260 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» де власник транспортного засобу HYUNDAI H350 ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ застрахував цивільно-правову відповідальність, страхова сума за заподіяну шкоду майну становить 130 000,00грн;

- відповідно до чинного законодавства шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм;

- заперечує проти доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 на власний розсуд використовував транспортний засіб, так як був його володільцем на підставі Попереднього договору купівлі-продажу від 01.11.2021, оскільки такий договір не був оформлений належним чином; ні представник позивача, ні ОСОБА_1 не заперечують той факт, що на момент вчинення ДПТ останній перебував у трудових відносинах із ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР та виконував обов`язки водія; відповідачем не спростовано пояснень ОСОБА_1 , що ним за власний рахунок відремонтовано автомобіль та повернуто ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ, що спростовує реальне волевиявлення сторін на укладення основного договору купівлі продажу транспортного засобу;

- враховуючи, що ОСОБА_1 перебував на посаді бригадира ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР, однак у зв`язку з невідкладною виробничою необхідністю ( в даному випадку хвороба водія) був змушений сісти за кермо автомобіля, яке перебувало в оренді відповідача, з метою виконання завдання останнього та вчинив на ньому ДТП, володільцем джерела підвищеної небезпеки залишається ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР», який є належним відповідачем у справі і з якого слід стягнути майнову шкоду завдану позивачу, яка перевищує суму страхового відшкодування, при цьому посилається на практику Верховного Суду викладену постановах від 23.03.2020 у справі №373/1773/18-ц, від 20.11.2019 у справі №501/2298/16-ц та від 05.09.2018 у справі №534/872/16-ц). Просить стягнути з ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР 612 057, 64грн вартість відновлювального ремонту та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 10500,00грн

Відповідач, його представник проти позову заперечує посилаючись на наступне:

- станом на дату дорожньо-транспортної пригоди ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР не володіло транспортним засобом марки/моделі "HYUNDAI H350" реєстраційний номер НОМЕР_1 та не використовувало його у своїй господарській діяльності, оскільки вказаний транспортний засіб був переданий з оренди ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР до ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ, про що складено акт прийому-передачі транспортних засобів з оренди від 01.11.2021 згідно Договору №1-ТЗ-ТБЦ від 01.04.2019;

- до настання дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_1 , як покупцем, та ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ, як продавцем, укладено 02.11.2021 Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно до умов якого сторони зобов`язуються протягом 3 місяців з дня укладення Попереднього договору, а саме до 02.02.2022 укласти основний Договір купівлі продажу транспортного засобу марки HYUNDAI модель H350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений транспортний засіб переданий ОСОБА_1 на підставі акту прийому - передачі транспортного засобу від 02.11.2021;

- станом на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 був користувачем і володільцем транспортного засобу, а тому ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР не є особою, яка повинна відповідати за шкоду завдану іншою особою, яка володіла вказаним майном на час заподіяння шкоди;

- ОСОБА_3 працює на ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР на посаді бригадира, то відповідно не мав повноважень керувати транспортним засобом, як водій Товариства;

- пояснення ОСОБА_1 підтверджують лише той факт, що останній на власний розсуд використовував транспортний засіб, оскільки був його володільцем з 02.11.2021 на підставі Попереднього договору купівлі-продажу;

- факт трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР» на посаді бригадира не може змінити, припинити частково або повністю укладений ОСОБА_1 . Попередній договір купівлі-продажу;

- позивач не довів прямої вини ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР у спричинення збитків та не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності такої вини. Просить в позові відмовити.

Третя особа 1 ( ОСОБА_1 ) у поясненнях повідомив, що 22.11.2021 перебуваючи у трудових відносинах із ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР на посаді бригадира, через відсутність водія у зв`язку із його хворобою, був змушений сісти за кермо автомобіля HYUNDAI Н350 ( НОМЕР_1 ) щоб доставити працівників для виконання ремонтних робіт на об`єкт у м. Кременець та вчинив дорожню транспортну пригоду; пошкоджений автомобіль перебував у нього на ремонті та був переданий ТОВ ПАРТЕР-АВТО-ПРОМ у червні 2022 року.

Третя особа 2 (ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ) у поясненнях заперечує щодо позовних вимог, при цьому посилається на наступне: - між ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ та ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР (01.04.2019 укладено Договір оренди транспортних засобів №1-ТЗ-ТБЦ, на підставі якого 30.07.2020 ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ передало у користування відповідачу транспортний засіб HYUNDAI H350, проте, у зв`язку із виробничою необхідність 01.11.2021 останній по акту прийому-передачі транспортних засобів повернув транспортний засіб з оренди; - між ОСОБА_1 та ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ укладено 02.11.2021 Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно до умов якого сторони зобов`язуються протягом 3 місяців з дня укладення Попереднього договору, а саме до 02.02.2022 укласти основний Договір купівлі продажу транспортного засобу марки HYUNDAI модель H350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначений транспортний засіб переданий ОСОБА_1 на підставі акту прийому - передачі транспортного засобу від 02.11.2021, проте Основний договір не був укладений, у зв`язку із не оплатою ОСОБА_1 повної вартості транспортного засобу; - станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, володільцем та користувачем транспортного засобу був саме ОСОБА_1 , а не ТОВ «ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР».

Третя особа 3 (ПАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ ПЕРША) будь яких заяв чи клопотань не подала.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що розгляд даної справи здійснювався із врахуванням Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні (в редакції Указів № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 та 254/2023 від 01.05.2023), рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 та розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області від 24.02.2022 № 10-р, відповідно до яких з 24.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану.

Враховуючи продовжені п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України процесуальні строки розгляду судових справ під час дії карантину, запровадження воєнного стану, права учасників подавати заяви/клопотання про продовження процесуальних строків на подання ними своїх пояснень, заперечень, доказів, тощо, судом надано таке право сторонам під час розгляду справи.

Згідно з приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи доводи представників позивача та відповідача, пояснення третіх осіб 1 та 2 , судом встановлено:

- Товариству з обмеженою відповідальністю ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД на праві приватної власності належить автомобіль із напівпричепом: спеціалізований вантажний сідловий тягач марки/моделі "DAF CF 460 FT" білого кольору 2014 випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , номер шасі (кузова): НОМЕР_4 та спеціалізований напівпричіп н/пр-самоскид марки "BENALU С39С17" 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 22.10.2021;

- на автодорозі М-10 біля с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, 22.11.2021 о 08 год. 40хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки/моделі "HYUNDAI H35" реєстраційний номер НОМЕР_1 із м. Тернополя до м. Кременець, виїхав із своєї смуги руху та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки/ моделі "DAF CF 460 FT", реєстраційний номер: НОМЕР_2 , із напівпричепом марки "BENALU С39С17" реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по своїй смузі в напрямку з м. Кременець в м. Тернопіль, чим порушив вимоги п. 10.1, 11.3 ПДР України;

- ОСОБА_1 , згідно наказу ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР №49/07-п від 01.07.2021 переведений на посаду бригадира 01.07.2021;

- постановою слідчого відділення Кременецького районного відділу поліції від 03.12.2021 закрито кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 від 22.11.2021 на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України;

- постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.02.2022 у справі №601/283/22 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 114 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу;

- відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28.07.2020 власником транспортного засобу марки/моделі "HYUNDAI H350" реєстраційний номер НОМЕР_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ;

- між Товариством з обмеженою відповідальністю ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР (Орендар) 01.04.2019 укладено Договір оренди транспортних засобів №1-ТЗ-ТБЦ (далі Договір), відповідно до умов якого Орендодавець зобов`язується передати орендодавцеві в строкове платне користування транспортні засоби згідно Додатків до Договору, а орендодавець зобов`язався прийняти транспортні засоби та використовувати їх виключно з метою здійснення господарської діяльності, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату; договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 ( пп. 1.1, 6.1 Договору);

- відповідно до Додатку №11 від 30.07.2020 до Договору оренди машин №1-ТЗ-ББЦ від 01.04.2019 в оренду передано HYUNDAI H350, тип загальний/general легковий загальний / car general вантажопасажирський В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , колір білий, рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ТОВ ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД 23.11.2021 звернулося до Приватного акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ ПЕРША з повідомленням про настання події, що має ознаки страхової;

- між судовим експертом автотоварознавцем Семенюком Василем Миколайовичем (Виконавець) та ТОВ ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД укладено 28.12.2021 Угоду № 57, відповідно до умов якої Виконавець зобов`язується за заявою замовника провести авто товарознавчу експертизу та надати замовнику відповіді на питання викладені у заяві;

- згідно Висновку експерта з оцінки матеріального збитку автомобіля "DAF CF 460 FT", реєстраційний номер: НОМЕР_2 №57 від 18.02.2022 вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 631 752,30 грн ;

- згідно Висновку експерта з оцінки матеріального збитку напівпричепа-самоскида "BENALU С39С17" реєстраційний номер НОМЕР_3 №58 від 23.02.2023 вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 110 305,34грн;

- ТОВ ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД звернулося 18.03.2022 до ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ ПЕРША із заявою про виплату страхового відшкодування;

- згідно п. 4 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5668260 ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ ПЕРША власником транспортного засобу HYUNDAI H350 реєстраційний номер НОМЕР_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ , страхова сума за заподіяну шкоду майну становить 130 000,00грн;

- враховуючи, що фактична сума матеріальних збитків завданих позивачу становить 742 057,64грн (631 752,30 грн + 110 305,34грн), а страхова сума становить лише 130 000,00грн, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 612 057, 64грн.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані докази, наведені учасниками справи доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із наступного:

- статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), 20 Господарського кодексу України (далі ГК України) закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.

Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц ).

З аналізу ч. 1 ст. 1172 ЦК України слідує, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріалами справи підтверджено:

- перебуваючи у трудових відносинах із ТОВ ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР на посаді бригадира, ОСОБА_1 допустив 22.11.2021 зіткнення з вантажним автомобілем позивача;

- за поясненнями ОСОБА_1 , він змушений був сісти за кермо автомобіля, у зв`язку з хворобою водія, щоб довезти бригаду працівників до об`єкту будівництва у м.Кременець;

- за Висновками експерта №57 від 18.02.2022 та № 58 від 23.02.2023 підтверджено вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 631 752,30 грн та відновлювального ремонту напівпричепа-самоскида складає 110 305,34грн, а в загальній сумі 742 057,64грн;

- страхова сума згідно Полісу за заподіяну шкоду майну становить 130 000,00грн, отже сума відшкодування становить 612 057, 64грн (742 057,64грн - 130 000,00грн), яку відповідач зобов`язанний сплати позивачу відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 використовував транспортний засіб на власний розсуд, оскільки був його володільцем на підставі Попереднього договору купівлі-продажу від 02.11.2021, судом відхиляються, оскільки:

- суд приймає, як більш вірогідні докази пояснення ОСОБА_1 , що він в силу виробничої необхідності, оскільки захворів водій, вимушений був сісти за кермо автомобіля щоб доставити бригаду робітників на об`єкт в м. Кременець, де відповідач виконував роботи, проти таких останній заперечень, з доказами які їх підтверджують, не надав;

- відповідачем не надано доказів на підтвердження встановленого товариством внутрішнього порядку пересування робітників до об`єкта виконання робіт; не підтверджено проведення внутрішнього розслідування випадку ДТП на предмет самовільного, як стверджує відповідач, використання ОСОБА_1 , який займав посаду бригадира, автомобіля для перевезення бригади без належного погодження керівництва товариства, оскільки під виконанням працівником своїх трудових обов`язків (службових ) необхідно розуміти виконання роботи яка викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу (правова позиція викладена у п.44 постанови Верховного суду від 14.08.2019 у справі №369/4994/16).

- відповідачем, третьою особою -2 та матеріалами справи підтверджено, що автомобіль на момент ДТП використовувався ОСОБА_1 , оскільки він був за кермом, але не на підставі Попереднього договору, який не є допустимим доказом в розумінні ст. 77 ГПК України, відповідно до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ліцензійну картку на автомобільний транспортний засіб у разі надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.

Таким іншим документом, крім договору купівлі продажу транспортного засобу укладеного та зареєстрованого в порядку передбаченому нормами ЦК України та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, є видана власником автомобіля нотаріально посвідчена довіреність на користування автомобілем, до укладення основного договору купівлі - продажу такого - письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч.3ст.244 ЦК України).

Суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , що після проведеного ним ремонту автомобіля, він повернув його власнику ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ у червні 2022 року.

При цьому, суд звертає увагу, що ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ, надавши акт приймання передачі автомобіля ОСОБА_1 від 02.11.2021 року, при визнанні, що основний договір купівлі- продажу не відбувся, не надав акт повернення автомобіля.

Суд, враховуючи матеріали справи, не забезпечення в судове засідання представника ТОВ ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ для надання пояснень по предмету спору, ухилення від надання відповіді на пояснення ОСОБА_1 щодо ремонту ним автомобіля та його повернення власнику, прийшов до висновку, що Акт прийому - передачі транспортних засобів з оренди від 01.11.2021 згідно Договору №1-ТЗ-ТБЦ від 01.04.2019 (повернення з оренди) та Попередній договір купівлі продажу транспортного засобу від 02.11.2021 року та Акт прийому - передачі транспортного засобу від 02.11.2021 року ( між власником автомобіля і ОСОБА_1 ) складені з метою уникнення відповідальності за заподіяну шкоду. Інших доказів , які б підтверджували реальність наміру сторін створити правові наслідки, які обумовлювалися цими актами та попереднім договором , сторони не надали .

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, вірогідними (ст. ст. 76-79 ГПК України).

За приписами статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, перелік яких визначений ч.3 ст.123 ГПК України.

Частиною 1 статті 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем до позовної заяви на підтвердження витрат пов`язаних з проведенням експертизи долучено Угоду № 57 від 28.12.2021 між судовим експертом автотоварознавцем Семенюком Василем Миколайовичем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД, 28.12.2021, відповідно до умов якої Виконавець зобов`язується за заявою замовника провести авто товарознавчу експертизу вартість якої складає 10 500,00грн та платіжне доручення № 922 від 04.01.2022 на суму 10500,00грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем згідно платіжного доручення № 981 від 24.04.2022 сплачено судовий збір в сумі 9 345,00грн, що на 164,14грн більше ніж встановлено Законом України Про судовий збір ( сума 612 057, 64грн х 1.5% = 9 180,86).

Враховуючи вищезазначене, судовий збір в розмірі 9 180,86 ( 1,5% від суми позову) та 10 500,00 грн витрат за проведення автотоварозначої експертизи, покладається на відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 73-79, 86, 123, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР (вул. Шептицького, буд. 4, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код 33768346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛАНСПЕЦТРЕЙД (вул. Шевченка, буд.22, м. Луцьк, 43020, ідентифікаційний код 43107729) 612 057 ( шістсот дванадцять тисяч п`ятдесят сім) грн 64коп. - збитків завданих внаслідок дорожньої транспортної пригоди, 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн 00коп. - витрат за проведення автотоварозначої експертизи та 9 180 (дев`ять тисяч сто вісімдесят) грн 86 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 13 червня 2023 року.

Суддя М.С. Стадник