ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Дата призначення - - поля не стирати, в поля потрібно ввести дату та час формату "хх.хх.хх" та "хх:хх.
14 червня 2023 рокуСправа № 921/330/23
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Руденка О.В.
розглянувши заяву про самовідвід від 14.06.2023 року у справі
за позовом Першого заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі :
позивача 1 Західного офісу Держаудитслужби;
позивача 2 Міністерства охорони здоров`я України;
позивача 3 Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП""
про: визнання недійсною додаткової угоди №4 від 09.03.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020; визнання недійсною додаткової угоди №5 від 17.03.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020;визнання недійсною додаткової угоди №6 від 25.08.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020; визнання недійсною додаткової угоди №7 від 27.09.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020; визнання недійсною додаткової угоди №8 від 28.09.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020; визнання недійсною додаткової угоди №9 від 28.10.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020; визнання недійсною додаткової угоди №10 від 12.11.2021 до договору №ВРЕ-163-2020 від 21.12.2020; стягнення грошових коштів в сумі 293 408, 80 грн
До Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури, подана в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, Міністерства охорони здоров`я України, Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів в сумі 293 408, 80 грн.
За наслідками автоматизованого розподілу зазначену справу передано для розгляду судді О.Руденку.
Головуючим у справі суддею 14.06.2023 року подана заява про самовідвід з посиланням на те, що його дружина перебуває у трудових відносинах з одним із позивачів у справі Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського, обіймаючи посади доцента кафедри та керівника Центру виховної роботи і культурного розвитку у цьому навчальному закладі.
Прокурор та представників позивачів 1 та 3 при вирішенні цієї заяви поклалися на розсуд суду.
Розглянувши подану заяву суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо мають місце обставини, котрі викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
З даного приводу правова позиція Європейського Суду з прав людини передбачає, що об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.
Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Тобто, суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.
Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики.

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Ураховуючи повідомлені головуючим у справі суддею обставини, що стали підставою для з`явлення самовідводу, з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості судді у розгляді цієї справи та забезпечення довіри до судової влади, суд прийшов до висновку, що заяву головуючого судді О. Руденка про самовідвід від розгляду даної справи слід задовольнити.

Окрім наведеного, суд з даного приводу зважає на правові позиції з аналогічних питань, що містяться у ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2020 року по справі № 761/33418/17 (провадження № 61-7572св19).

На підставі викладеного та керуючись ст. 32, 35, 37, 39, 40, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Заяву судді О. Руденка про самовідвід задовольнити.

2. Справу №921/330/23 передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко