ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2023 р. Справа № 918/426/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення пені в сумі 109 774 грн 22 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Парфан Т.М., ордер серія АТ № 1018580 від 08.08.2022 р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Мельничук С.В., ордер серія ВК № 1088745 від 09.06.2023 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 12 червня 2023 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (далі - ТзОВ "Мотортєх", позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - ТзОВ "Рівнетеплоенерго", відповідач) про стягнення пені в сумі 109 774 грн 22 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.06.2021 року між ТзОВ "Мотортєх" та ТзОВ "Рівнетеплоенерго" укладено договір про надання послуг № 208/05-24 про надання послуг. Згідно договору позивач зобов`язався на умовах, визначених договором, надати відповідачу послуги з ремонту і технічного обслуговування двигуна внутрішнього згорання когенераційної установки Caterpillar G3516LE.

08.06.2021 року між ТзОВ "Мотортєх" та ТзОВ "Рівнетеплоенерго" укладено додаткову угоду № 1 , якою визначено суму договору в розмірі 2 700 000 грн., в т.ч. ПДВ - 450 000 грн.

Впродовж червня-грудня 2021 року позивач надав замовнику послуги передбачені договором. На виконання умов договору позивач надав замовнику акти здачі-приймання наданих послуг на загальну суму 2 700 000 грн 00 коп.

В порушення взятих на себе зобов`язань відповідач оплатив надані послуги частково, із порушенням строків оплати, при цьому 872 000 грн 00 коп. залишилися неоплаченими.

ТзОВ "Мотортєх" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з ТзОВ "Рівнетеплоенерго" 872 000 грн 00 коп. основного боргу, пені, 3 річних та інфляційних втрат (справа № 918/759/22).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 8 листопада 2022 року позов ТзОВ "Мотортєх" до ТзОВ "Рівнетеплоенерго" про стягнення 1 239 936 грн 47 коп. задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "Рівнетеплоенерго" на користь ТзОВ "Мотортєх" 872 000 грн 00 коп. основного боргу, 161 374 грн 85 коп. пені, 17 235 грн 38 коп. - 3% річних, 160 543 грн 77 коп. - інфляційні втрати та 18 167 грн 31 коп. судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення 28 782,47 грн. пені відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 року рішення Господарського суду Рівненської області від 08.11.2022 року у справі № 918/759/22 змінено та стягнуто з ТзОВ "Рівнетеплоенерго" на користь ТзОВ "Мотортєх" 872 000,00 грн. основного боргу, 109 637,78 грн. пені, 76 486,05 грн. інфляційних втрат, 9617,99 грн - 3% річних та 16 016,13 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд визначив іншу дату виникнення заборгованості відповідача згідно Акту виконаних робіт № 5 на суму 696 827 грн 65 коп., ніж та, яку було встановлено судом першої інстанції - 9 липня 2022 року.

Апеляційний суд провів розрахунок пені, 3% річних і інфляційних втрат щодо кожної із сум заборгованості окремо та зважаючи на дату виникнення заборгованості (09.07.2022 року) перерахував заявлену до стягнення пеню на суму заборгованості 696 827 грн 65 коп. (Акт № 5) за період з 09.07.2022 року по 15.09.2022 року (дата подання позову) і стягнув з відповідача 65 864 грн 53 коп. пені.

Позивачем, у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати за надані послуги, відповідно до п. 6.2. договору нараховано відповідачу 109 774 грн 22 коп. пені за період з 16.09.2022 року по 08.01.2023 року.

Також ТзОВ "Мотортєх" наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого позивач вказує, що поніс і очікує понести витрати в зв`язку з розглядом справи, які складаються із суми сплаченого судового збору за подання даного позову в розмірі 2 684 грн 00 коп. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 20 000 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 8 травня 2023 року позовну заяву ТзОВ "Мотортєх" від 01.05.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи призначено на 12 червня 2023 року.

1 червня 2023 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява від 01.06.2023 року про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, в якій просив судові засідання у даній справі проводити в режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon.

Ухвалою суду від 1 червня 2023 року заяву представника ТзОВ "Мотортєх" від 01.06.2023 року про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/426/23, призначене на "12" червня 2023 року на 10:30 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх". Крім того постановлено всі подальші судові засідання у справі № 918/426/23 провести в режимі відеоконференції за участі представника ТзОВ "Мотортєх".

9 червня 2023 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій з додатками, в якому просить зменшити заявлений до стягнення з ТзОВ "Рівнетеплоенерго" розмір штрафних санкцій (пені) у справі 3 918/426/23 на 99% заявленої позивачем суми. Зокрема в клопотанні ТзОВ "Рівнетеплоенерго" вважає, що стягнення з товариства пені в заявленому позивачем розмірі без істотного зменшення сприятиме необґрунтованому збагаченню ТзОВ "Мотортєх", без того, до уже повторно безпідставно стягнутих на його користь коштів в сумі 1 083 757,95 грн.; призведе до збитковості відповідача, що у період дії фінансової кризи в Україні в цілому та військової агресії зі сторони російської федерації, наслідком якої є введення воєнного стану може мати наслідком банкрутство підприємства, яке являється об`єктом критичної інфраструктури, а також виникнення заборгованості по сплаті заробітної плати, податків та зборів та подальше звільнення працівників. Так, ТзОВ "Рівнетеплоенерго" визнає факт виникнення заборгованості перед ТзОВ "Мотортех" за договором від 08.06.2021 року № 208/05-24 про надання послуг, яка (заборгованість) сплачена товариством 31.03.2023 року добровільно на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 22.11.2022 року у справі № 918/759/22 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 року у справі № 918/759/22 в загальній сумі 1 083 757,95 грн., зокрема: 872 000,00 грн. основного боргу; 9 617,99 грн. - 3% річних; 109 637,78 грн. пені (за період з 09.07.2022 по 15.09.2022); 76 486,05 грн інфляційних втрат; 16 016,13 грн судового збору. Відтак, з 31.03.2023 року як основний борг, так і встановлена судовими рішеннями заборгованість за договором від 08.06.2021 року № 208/05-24 про надання послуг перед позивачем погашена повністю.

Як зазначено відповідачем Господарським судом Рівненської області ТзОВ "Мотортєх" як стягувачу було видано судові накази у справі № 918/759/22 для примусового виконання зазначених судових рішень, що згодом були виконані в примусовому порядку приватним виконавцем Сідоренком С.П. шляхом повторного стягнення 04.04.2023 року коштів, які добровільно вже були сплачені товариством, в сумі 1 083 757,95 грн. з банківських рахунків ТзОВ "Рівнетеплоенерго".

Таким чином, внаслідок неповідомлення ТзОВ "Мотортех" приватного виконавця про факт отримання 31.03.2023 року усіх коштів за рішеннями судів без примусового їх виконання позивач двічі отримав кошти.

Окрім цього, при вирішенні питання про наявність підстав для зменшення розміру неустойки (пені), відповідач просить враховувати, що основними видами господарської діяльності ТОВ "Рівнетеплоенерго" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, за кодом КВЕД 35.30. На здійснення основної діяльності, ТОВ "Рівнетеплоенерго" володіє ліцензіями на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, що видані уповноваженим органами, які є безстроковими у відповідності до ч. 12 ст. 13 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Також відповідач зазначив, що ТзОВ "Рівнетеплоенерго" є об`єктом критичної інфраструктури, в розумінні Закону України "Про критичну інфраструктуру" оскільки здійснює надання послуг з постачання теплової енергії, що є життєво-важливими, відтак на підприємство поширюється ряд заборон щодо обмеження надання вказаних послуг. ТзОВ "Рівнетеплоенерго" має стратегічне значення і залишається практично єдиним постачальником послуг з централізованого гарячого водопостачання, теплової енергії та електричної енергії населенню та підприємствам, установам, організаціям, об`єктам соціальної інфраструктури міста Рівне.

Відповідач надає послуги з постачання теплової енергії, в т.ч. пари, гарячої води, пов`язаної продукції населенню м. Рівного, підприємствам установам та організаціям а також релігійним установам.

ТзОВ "Рівнетеплоенерго" є підприємством, фінансування якого здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг населенню та підприємствам, установам, організаціям.

Підприємство спрямовує свою діяльність на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на експлуатацію обслуговування, поточний та капітальний ремонт котелень і теплових мереж та здійснює забезпечення мешканців міста Рівне, навчальних закладів, дитячих садків, інших споживачів послугами з теплопостачання.

Відповідач не є кінцевим споживачем за спірним договором, природний газ та послуги щодо його розподілу використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та іншим споживачам.

ТзОВ "Рівнетеплоенерго" знаходиться в скрутному майновому стані, що викликаний незалежними від нього економічними обставинами - несвоєчасними та неповними розрахунками населення міста Рівне за послуги з теплопостачання та несвоєчасним відшкодуванням державою та органами місцевого самоврядування різниці в тарифах та низьку платоспроможність значної кількості споживачів теплової енергії у важких умовах економічної ситуації, що спричинене спочатку пандемією коронавірусу COVID-19, а в подальшому збройною агресією російської федерації і введеним воєнним станом.

Надходження коштів па рахунок підприємства та можливість погашення заборгованості перед кредиторами в цілому залежить від сплати кінцевими споживачами на користь товариства відповідних платежів за надані послуги.

Згідно з довідкою про дебіторську заборгованість, заборгованість споживачів перед ТзОВ "Рівнетеплоенерго" становить: - станом на 01.06.2023 року - 369 842,0 тис. грн., з якої по категорії населення - 339 348,30 тис. грн.

Представник ТзОВ "Мотортєх" у судовому засіданні 12 червня 2023 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник ТзОВ "Рівнетеплоенерго" у судовому засіданні 12 червня 2023 року просив зменшити заявлений до стягнення розмір пені на 99%.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ТзОВ "Мотортєх" та ТзОВ "Рівнетеплоенерго" , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 8 листопада 2022 року у справі № 918/759/22 позов ТзОВ "Мотортєх" до ТзОВ "Рівнетеплоенерго" про стягнення 1 239 936 грн 47 коп. задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "Рівнетеплоенерго" на користь ТзОВ "Мотортєх" 872 000 грн 00 коп. основного боргу, 161 374 грн 85 коп. пені, 17 235 грн 38 коп. - 3% річних, 160 543 грн 77 коп. - інфляційні втрати та 18 167 грн 31 коп. судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення 28 782,47 грн. пені відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 лютого 2023 року рішення Господарського суду Рівненської області від 08.11.2022 року у справі № 918/759/22 змінено, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (вул. Д. Галицького, 27, м. Рівне, 33027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (пров. Гранітний, 14, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ) 872 000,00 грн основного боргу, 109 637,78 грн пені, 76 486,05 грн інфляційних втрат, 9617,99 грн - 3% річних та 16016,13 грн судового збору за подання позовної заяви.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 80 519,54 грн пені, 84 057,72 грн інфляційних втрат та 7 617,39 грн - 3% річних - відмовити".

Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 22.11.2022 року змінено в частині суми стягнення. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (вул. Д. Галицького, 27, м. Рівне, 33027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (пров. Гранітний, 14, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213, ) 38 415 грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 8 листопада 2022 року та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 лютого 2023 року у справі № 918/759/22 встановлено наявність заборгованості ТзОВ "Рівнетеплоенерго" перед ТзОВ "Мотортєх" та факт неналежного виконання ТзОВ "Рівнетеплоенерго" прийнятих на себе договірних зобов`язань за договором про надання послуг 08.06.2021 року № 208/05-24.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 лютого 2023 року у справі № 918/759/22 встановлено дату виникнення заборгованості відповідача згідно Акту виконаних робіт № 5 на суму 696 827 грн 65 коп. - 9 липня 2022 року та стягнуто пеню на суму заборгованості 696 827 грн 65 коп. за період з 09.07.2022 року по 15.09.2022 року.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд бере до уваги, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності установлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Отже, враховуючи встановлені Північно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 14.02.2023 року у справі № 918/759/22 обставини, пов`язані з виконанням договору про надання послуг 08.06.2021 року № 208/05-24, які мають преюдиційне значення для розгляду справи, а тому ці факти повторного доведення не потребують.

Заборгованість згідно постанови Господарського суду Рівненської області від 14 лютого 2023 року у справі № 918/759/22 стягнута 04.04.2023 року на підставі виконавчого провадження № 71434970.

В даній справі позивачем у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати за надані послуги, відповідно до п. 6.2. договору про надання послуг 08.06.2021 року № 208/05-24 нараховано відповідачу 109 774 грн 22 коп. пені за період з 16.09.2022 року по 08.01.2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як уже вище було наведено, факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання перед позивачем у спірних правовідносинах не потребує доказування в межах даної справи, оскільки є встановленим рішенням Господарського суду Рівненської області від 8 листопада 2022 року та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 лютого 2023 року у справі № 918/759/22.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч. 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2. договору про надання послуг 08.06.2021 року № 208/05-24 за несвоєчасну або неповну оплату наданих послуг замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня від суми затриманого платежу за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми Договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд вважає, що наданий розрахунок є арифметично вірним.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З огляду на викладене, на підставі частини 3 статті 551 ЦК України, частини 1 статті 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Положення ст. 225 ГК України конкретизують, що саме належить до складу збитків: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Відповідно до ч. 5 ст. 225 ГК України, сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності.

При цьому, позивачу слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Крім того, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведено понесення збитків, пов`язаних з невиконанням відповідачем зобов`язання за договором про надання послуг 08.06.2021 року № 208/05-24. Поряд з цим, суд зазначає, що пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом.

Враховуючи вищенаведене та матеріали справи, у сукупності з обставинами господарської справи № 918/759/22, а також те, що відповідач повністю погасив заборгованість на момент звернення позивача до суду з відповідним позовом, та оскільки в матеріалах справи позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором (залучення кредитних коштів зі сплатою процентів тощо) або погіршення матеріального стану товариства у зв`язку з порушенням відповідачем умов спірного договору, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити частково та зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, що на переконання суду є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі.

Враховуючи вищевикладене, суд встановлює розмір належної до стягнення пені 54 887 грн 11 коп. (109 774,22 грн * 50%).

З урахуванням наведеного, у стягненні іншої частини пені в розмірі 54 887 грн 11 коп. (50% правомірно заявленого розміру) належить відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення пені в сумі 109 774 грн 22 коп. підлягають частковому задоволенню в сумі 54 887 грн 11 коп. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" пені в сумі 54 887 грн 11 коп. необхідно відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а є наслідком виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Згідно п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року у разі зменшення неустойки в резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

З огляду на зазначене, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" (55213, Миколаївська обл., м. Первомайськ, пров. Гранітний, 14, ) 54 887 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн 11 коп. - пені згідно договору від 08.06.2021 року № 208-05/24 та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотортєх" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" пені в сумі 54 887 грн 11 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 червня 2023 року.

Суддя Політика Н.А.