номер провадження справи 22/75/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 Справа № 908/953/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/953/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ВМЗ (вул. Дніпросталівська, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Термолітмаш (вул. Індустріальна, буд. 30/4, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316)

про стягнення 2 269 018,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

23.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 21/03 від 21.03.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ВМЗ до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Термолітмаш про стягнення 2142488,00 грн. грошових коштів, сплачених за договором № 11/06-2021 від 09.06.2021; 102229,73 грн. інфляційних втрат за період: жовтень 2022 січень 2023; 24301,10 грн. 3% річних за період з 14.10.2022 по 28.02.2023.

На виконання умов договору № 11/06-2021 від 09.06.2021, згідно перелічених платіжних доручень, позивачем здійснено передоплату в розмірі 2142288,00 грн. Оскільки оплата 75% передоплати була здійснена позивачем 21.02.2022, останнім днем виконання робіт за договором було 03.05.2022. Однак, відповідач навіть не розпочав виконувати роботи за договором. 22.08.2022 позивач отримав від відповідача лист-повідомлення № 997-08-2022 від 09.08.2022 про розірвання договору № 11/06-2021 від 09.06.2021. Відповідно, договір є припиненим з 09.08.2022. Позивач 06.10.2022 направив на електронну адресу відповідача вимогу на суму 2142288,00 грн.; строк повернення грошових коштів 13.10.2023. Відповідач грошові кошти не сплатив та відповіді на вимогу не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач відзив на позов не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/953/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.03.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/953/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.04.2023.

Відповідно до зробленого судом запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Термолітмаш є: вул. Індустріальна, буд. 30/4, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316.

22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України прийнято наказ № 309 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно вказаного наказу, вся територія Мелітопольського району Запорізької області (місцезнаходження відповідача) тимчасово окупована Російською Федерацією.

Поштові відділення, які розташовані на даній території, тимчасово не працюють.

Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідач про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, розміщеним 27.03.2023, тобто, не пізніше ніж за двадцять днів до дати судового засідання. Копію ухвали було надіслано на електронну пошту відповідача, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Телефонограма щодо призначеного підготовчого засідання була передана 24.03.2023 директору ТОВ Завод Термолітмаш Ісаєву А.І.

Ухвалою суду від 20.04.2023, у зв`язку з неявкою відповідача, враховуючи, що територія місцезнаходження відповідача тимчасово окупована Російською Федерацією, з метою дотримання прав сторін, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України з власної ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 26.06.2023 включно; підготовче засідання відкладено на 30.05.2023.

Відповідач про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, розміщеним 25.04.2023. Копію ухвали було надіслано на електронну пошту відповідача, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Телефонограма щодо призначеного підготовчого засідання була передана 25.04.2023 директору ТОВ Завод Термолітмаш Ісаєву А.І.

Ухвалою суду від 30.05.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 15.06.2023.

У судове засідання 15.06.2023 представники сторін не з`явилися, причини неявки відповідача невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Від позивача на електронну пошту суду 14.06.2023 надійшла заява вих. № 14/06 від 14.06.2023 про відкладення судового засідання. Клопотання мотивовано тим, що 15.06.2023 представник позивача буде приймати участь в іншому судовому засіданні. Просив визнати поважними причини неявки представника позивача адвоката Тимофієва Є.Л. у судове засідання; відкласти розгляд справи на інший день; надати можливість Тимофієву Є.Л. взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд відмовив у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Проте, наявності достатніх підстав для відкладення розгляду справи представником позивача не наведено. При цьому, судом прийнято до уваги, що позивач не був позбавлений можливості викласти свої заяви/клопотання, за наявності таких, письмово, направивши їх до суду.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Представник позивача у судовому засіданні 30.05.2023 заявив про відсутність будь-яких заяв та клопотань, не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

У зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судом відмовляється у задоволенні клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав можливим розглянути дану справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 15.06.2023 судом справу розглянуто по суті, підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

09.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Завод Термолітмаш (виконавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ВМЗ (замовник, позивач) укладено договір № 11/06-2021.

Відповідно п. 1.1 договору, виконавець здійснює монтаж та комплектування обладнання на об`єкті замовника, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталевська, б. 22, а замовник зобов`язався прийняти роботи та оплатити їх на умовах і в порядку, визначеному цим договором.

Сума договору визначається як загальна сума вартості робіт, витратних матеріалів та комплектуючих, відповідно до специфікації, та складає 2856384,00 грн. з ПДВ (п. 2.3).

Згідно п. 2.1, якщо інше не обумовлено у специфікації до договору, замовник проводить розрахунок з виконавцем за виконані роботи в наступному порядку: оплата проводиться рівними частинами вартості робіт, а саме: до 01.08.2021 25%, до 15.08.2021 25%, до 15.09.2021 25%, до 15.10.2021 25%.

Згідно п. 3.2 договору, строк виконання робіт 70 календарних днів з моменту отримання 75% передоплати.

Відповідно п. 5.3, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є довідка або сертифікат Торгово-промислової палати.

У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 30 (тридцять) днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати цей договір (п. 5.4).

Згідно п. 5.5, під непереборною cилою в даному договорі розуміються будь-які надзвичайні або невідворотні події зовнішнього щодо сторін характеру або їх наслідку, які виникають без вини сторін, поза їх волею або всупереч волі й бажанню сторін і які не можна, за умови застосування звичайних для цього заходів, передбачити й не можна при всій обережності й передбачливості запобігти (уникнути), у тому числі, але не винятково стихійні явища природного характеру (землетруси, повені, урагани, руйнування в результаті блискавки й т.п.), нещастя біологічного, техногенного й антропогенного походження (вибухи, пожежі, масові епідемії і т.п.), обставини громадського життя (війна, воєнні дії, блокади, громадські хвилювання, прояви тероризму, масові страйки й локаути, бойкоти і т.п.).

Згідно п. 5.8, у разі, якщо в зв`язку з виникненням обставин непереборної сили та (або) їх наслідків, за які жодна із сторін не відповідає, виконання зобов`язань за цим договором є остаточно неможливим, то цей договір вважається припиненим з моменту виникнення остаточної неможливості виконання зобов`язань за цим договором, при цьому сторони не звільняються від обов`язку сповістити іншу сторону про настання обставин непереборної сили або виникнення їх наслідків (ст. 607 ЦК України).

Відповідно п. 8.13, договір діє до 31.12.2022, або до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Сторонами підписано (укладено) до договору додаток «Перелік витратних матеріалів та комплектуючих, які будуть використані в процесі виконання робіт».

Згідно матеріалів справи, на виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача 2142288,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 670 від 05.08.2021 на суму 300000,00 грн.; № 672 від 06.08.2021 на суму 200000,00 грн.; № 674 від 09.08.2021 на суму 100000,00 грн.; № 687 від 13.08.2021 на суму 100000,00 грн.; № 735 від 03.09.2021 на суму 200000,00 грн.; № 753 від 08.09.2021 на суму 200000,00 грн.; № 864 від 13.10.2021 на суму 100000,00 грн.; № 869 від 18.10.2021 на суму 100000,00 грн.; № 873 від 18.10.2021 на суму 128000,00 грн.; № 918 від 02.11.2021 на суму 100000,00 грн.; № 949 від 11.11.2021 на суму 100000,00 грн.; № 1081 від 24.12.2021 на суму 100000,00 грн.; № 4 від 10.01.2022 на суму 100000,00 грн.; № 34 від 17.01.2022 на суму 300000,00 грн.; № 130 від 21.02.2022 на суму 14288,00 грн.

Тобто, позивачем було сплачено 75% передоплати.

В усіх платіжних дорученнях у призначенні платежу міститься посилання на договір № 11/06-2021 від 09.06.2021.

Таким чином, враховуючи положення п. 3.2 договору, відповідач мав виконати роботи у строк до 02.05.2022 включно.

Листом-повідомленням від 09.08.2022 № 997-08-2022 відповідач повідомив позивача про неможливість у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та наявністю об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання взятих на себе зобов`язань, виконувати зобов`язання за договором № 11/06-2021 від 09.06.2021 внаслідок дії обставин непереборної сили. Повідомив, з посиланням на п. 5.4 договору, про розірвання договору № 11/06-2021 від 09.06.2021 у повному обсязі.

Позивач надіслав 06.10.2022 на електронну пошту відповідача вимогу (вих. № 421 від 29.09.2022) про повернення позивачу протягом 7 днів з дня отримання цієї вимоги попередньої оплати в розмірі 2142288,00 грн., перерахованої за договором № 11/06-2021 від 09.06.2021.

Відповідь на вимогу в матеріалах справи відсутня.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини сторін є господарськими, такими, що виникли на підставі договору підряду, укладеного в письмовій формі.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно ч. 1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно приписів ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ст. 855 ЦК України, якщо предмет договору підряду до здачі його замовникові був випадково знищений або закінчення роботи стало неможливим без вини сторін, підрядник не має права вимагати плати за роботу. Підрядник має право на плату, якщо знищення предмета договору підряду або неможливість закінчення роботи сталися через недоліки матеріалу, переданого замовником, чи внаслідок його вказівок про спосіб виконання роботи або якщо таке знищення чи неможливість закінчення роботи сталися після пропущення замовником строку прийняття виконаної роботи.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач укладення договору № 11/06-2021 від 09.06.2021, сплату позивачем попередньої оплати на загальну суму 2142288,00 грн. не заперечив та не спростував.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як встановлено судом, відповідач мав виконати роботи за договором у строк до 02.05.2022 включно. Роботи останнім виконані не були, у листі-повідомленні від 09.08.2022, тобто, після закінчення строку на виконання робіт, відповідач повідомив, що не може виконувати свої зобов`язання за договором, повідомив про розірвання договору в повному обсязі.

Згідно ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як слідує з тексту позовної заяви, позивач вважає договір № 11/06-2021 від 09.06.2021 припиненим з 09.08.2022.

Тобто, сторонами досягнуто згоди щодо розірвання (припинення) договору з 09.08.2022.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 викладена така правова позиція: кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Відповідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою, або підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 2142488,00 грн. При цьому, у позовній заяві зазначав, що сплатив відповідачу 2142288,00 грн. передоплати.

Судом, згідно матеріалів справи, встановлено, що позивачем за умовами договору перераховано 75% передоплати в розмірі 2142288,00 грн. від загальної суми договору.

Як слідує з довідки позивача від 29.05.2023 № 344, що надійшла на електронну пошту суду 30.05.2013, станом на 29.05.2023 заборгованість ТОВ Завод Термолітмаш за договором № 11/06-2021 від 09.06.2021 складає 2142288,00 грн.

Доказів оплати вказаної суми відповідачем на користь позивача суду не надано.

Відповідачем не надано також будь-яких доказів на підтвердження виконання робіт чи їх частини за договором № 11/06-2021 від 09.06.2021.

Враховуючи наведене вище, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 2142288,00 грн. підлягає задоволенню. У стягненні 200,00 грн. судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позову в цій частині.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Тобто правовідношення, в якому у зв`язку з фактичним закінченням строку договору у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму невикористаних грошових коштів, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3% річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/1307/19 викладений правовий висновок, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд перевірив складені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат та визнає їх неправильними, оскільки позивачем безпідставно вказані нарахування, зроблені на суму боргу 2142488,00 грн., а не на суму боргу 2142288,00 грн.

За перерахунком суду, враховуючи заборгованість у сумі 2142288,00 грн., 3% річних за заявлений позивачем період з 14.10.2022 по 28.02.2023 складає суму 24298,83 грн., яка стягується з відповідача на користь позивача. У стягненні 2,27 грн. 3% річних судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

За перерахунком суду, враховуючи заборгованість у сумі 2142288,00 грн., інфляційні втрати за заявлений позивачем період з жовтня 2022 по січень 2023 включно складають суму 102220,19 грн., яка стягується з відповідача на користь позивача. У стягненні 9,54 грн. інфляційних втрат судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Таким чином, позов у цілому задовольняється судом частково.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у сумі 34035,28 грн. стягується з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Термолітмаш (вул. Індустріальна, буд. 30/4, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ВМЗ (вул. Дніпросталівська, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000; код ЄДРПОУ 38200 (два мільйони сто сорок дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп. грошових коштів, сплачених за договором № 11/06-2021 від 09.06.2021; 102220 (сто дві тисячі двісті двадцять) грн. 19 коп. інфляційних втрат за період: жовтень 2022 січень 2023; 24298 (двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто вісім) грн. 83 коп. 3% річних за період з 14.10.2022 по 28.02.2023; 34035 (тридцять чотири тисячі тридцять п`ять) грн. 28 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 19 червня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко