ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м.Дніпро Справа № 908/3315/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

за участю секретаря судового засідання:Ліпинський М.О.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр» та Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023р. ( суддя Н. Г. Зінченко, повний текст рішення складений та підписаний 20.03.2023) у справі №908/3315/21

за позовом В.о. керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, (69061, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17) в інтересах держави

до відповідача 1 Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, (70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Соборна, буд. 23)

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», (70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул.Партизанська, буд. 65/1А)

про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору управління майном та застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява В.о. керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору управління майном та застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір управління майном від 12.05.2021, укладений між Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 927 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. 12.05.2021.

Провадження у справі № 908/3315/21 в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування підпункту 3 пункту 1 рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 01.04.2021 № 15 «Про врегулювання питань оренди нерухомого майна Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області» зі змінами внесеними рішенням селищної ради від 17.11.2021 №51 та від 02.02.2022 № 5, про визнання незаконним та скасування рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 2 «Про передачу в управління майна комунальної власності Кушугумської територіальної громади Запорізького району Запорізької області та укладання договору управління майном» зі змінами внесеними рішенням селищної ради від 02.02.2022 № 5 та про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області повернути Кушугумській селищній раді Запорізького району Запорізької області, смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області майно, передане за актом прийому-передачі нерухомого майна від 12.05.2021 та майно, передане за актом прийму-передачі майна (обладнання) від 18.05.2021 за договором управління майном від 12.05.2021, укладеним між Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за № 927 та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. 12.05.2021 закрито за відсутністю предмету спору.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд вказав, що оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним як такий що суперечить вимогам ст.ст.1029,1030 ЦКУ, та в цілому порушує встановлений порядок передачі в оренду майна комунальної власності , передбачений Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Закриваючи провадження в іншій частині позовних вимог, господарський суд послався на той факт, що виключення пп.3 п.1 рішення Кушугумської селищної ради від 01.04.2021 №15 зі змінами, втрати чинності рішенням ради від 27.04.2021 №2 зі змінами, та повернення спірного майна комунальної власності ТОВ «КМЦ» Кушугумській селищній раді у зв`язку з розірванням Договору управління майном від 12.05.2021 №927 є підставою для закриття провадження у справі.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», в якій просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким залишити позов без розгляду.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- згідно з ч.1 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, разом з тим, позовну заяву подано виконуючим обов`язки керівника прокуратури, а не самим керівником або його першим заступником та заступником, що передбачено ч.1 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»;

- Запорізька окружна прокуратура, яка не є юридичною особою, не є уповноваженою особою на представництво інтересів держави в суді, що підтверджується відсутністю даних у Витязі з Єдиного державного реєстру;

- представництво інтересів у цій справі міг здійснювати адвокат або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), відтак суд першої інстанції мав застосувати п.2 ч.1 ст.226 ГПК України та залишити позов без розгляду.

Також до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині визнання недійсним договору управління майном від 12.05.2021, укладеного між Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр», смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за № 927 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. 12.05.2021. та прийняти нове рішення, яким закрито провадження в цій частині за відсутністю предмету спору.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає наступне:

- відповідачем 1 до прийняття судом рішення у справі було самостійно скасовано, внесено зміни до оскаржуваних позивачем рішень органу місцевого самоврядування та розірвано оскаржуваний договір управління майном, комунальне майно повернуто, що зазначено в оскаржуваному рішенні суду, відповідні докази містяться в матеріалах справи, відтак, відповідачем 1 комунальне майно було повернуто до стану, який існував до прийняття оскаржуваних позивачем рішень та укладення оскаржуваного договору, крім того, відсутні будь-які обґрунтовані та доведені належними та допустимими доказами факти завдання шкоди державі, зворотного позивачем не доведено, разом з тим, визнання оскаржуваного договору недійсним може завдати збитки територіальній громаді;

- в цілому предмет позовних вимог позивача на момент прийняття рішення Господарським судом Запорізької області був вже відсутнім, що виключає можливість вирішення питання судом по суті спору.

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу Кушугумської сільської ради просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалами колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023 та 01.06.2023 ухвалено відкрити апеляційні провадження у справі №908/3315/21. Ухвалено розглянути апеляційні скарги у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.04.2021 Кушугумською селишкою радою Запорізького району Запорізької області прийнято рішення № 15 «Про врегулювання питань оренди нерухомого майна Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області».

Підпунктом 3 пункту 1 рішення від 01.04.2021 № 15 Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області визначила, поряд з іншими, орендодавцем товариство з обмеженою відповідальністю, співзасновником якого є Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області щодо нерухомого майна, яке є об`єктом комунальної власності Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальна площа якого не перевищує 400 квадратних метрів; щодо нерухомого майна, яке є об`єктом комунальної власності Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області у розмірі площі, необхідної для функціонування юридичних осіб Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області у галузі охорони здоров`я.

Пунктом 2 рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 01.04.2021 № 15 «Про врегулювання питань оренди нерухомого майна Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області» остання затвердила Перелік другого типу об`єктів оренди комунальної власності Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, які підлягають передачі в оренду без проведення аукціону (додаток № 2).

Відповідно до порядкового номеру 5 Переліку другого типу об`єктів оренди комунальної власності Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, які підлягають передачі в оренду без проведення аукціону, який є додатком до рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 01.04.2021 № 15, до Переліку другого типу увійшло нерухоме майно площею 5045 кв.м., розташоване в смт Кушугум, вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а для розміщення юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у галузі охорони здоров`я.

Додатком 3 до рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 01.04.2021 № 15 є Примірний договір оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке є об`єктом комунальної власності Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

Згідно з рішенням Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 1 «Про надання згоди бути співзасновником товариства з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр» Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області надала згоду бути співзасновником та створити разом з ТОВ «Дрімнет» товариство з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр».

Як зазначено у преамбулі цього рішення, створення спільного товариства ТОВ «Кушугумський медичний центр» та надання йому в управління активів зумовлено суспільно важливим значенням, пов`язаним із наданням медичних послуг населенню Кушугумської територіальної громади Запорізького району Запорізької області, у тому числі збереження безоплатної вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги на території громади.

Пунктом 2 рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 1 визначено розподіл часток у статутного капіталі, відповідно до якого 30 відсотків статутного капіталу належить Кушугумській селищній раді Запорізького району Запорізької області, а 70 відсотків -ТОВ «Дрімнет».

За пунктом 3 зазначеного рішення Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області надано згоду на внесення до статутного капіталу ТОВ «Кушугумський медичний центр» вкладу, що дорівнює 30% його статутного капіталу у вигляді медичного обладнання, а саме: прилад д/вим. очного дна атоматичний рефрактор/кератометрр Ротекс РКК - 700 вартістю 263 513 грн. та апарат для УВЧ - Терапії УВЧ-80-4 «УНДАТЕРМ» вартістю 36 868 грн., на загальну суму 300 381 грн.

27.04.2021 рішенням № 2 Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області «Про передачу в управління майна комунальної власності Кушугумської територіальної громади Запорізького району Запорізької області та укладання договору управління майном» Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області вирішила передати в управління ТОВ «Кушугумський медичний центр» нерухоме майно (додаток № 1), розташоване в смт Кушугум, вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а, та обладнання (додаток № 2) комунальної власності Кушугумської територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (разом з технічною документацією щодо нерухомого майна та обладнання, що зазначена у додатку № 3) за адресою: вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а, смт Кушугум, Запорізький район, Запорізька область.

Відповідно до п. 2 вище вказаного рішення Кушугумську територіальну громаду визначено вигодонабувачем з управління майном.

Пунктом 3 цього рішення визначено, що майно передається на строк, який складає 20 років.

Відповідно до п. 4 рішення погоджено отримання ТОВ «Кушугумський медичний центр» від Кушугумської селищної ради плати у розмірі 50% від прибутку від управління майном за рік, але не менше 2000 грн.

Згідно з пунктами 5, 6 цього рішення селищна рада погоджує проект договору управління майном та акти прийому - передачі рухомого та нерухомого майна відповідно до додатків.

Також пунктом 7 зазначеного рішення дозволено ТОВ «Кушугумський медичний центр» здавати майно або його частину в оренду (бути орендодавцем) у розмірі площі, необхідної для функціонування юридичних осіб Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області у галузі охорони здоров`я, із встановленою платою в 1 гривню.

Водночас, п. 8 рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 2, яке кореспондується з рішенням цієї ради від 01.04.2021 № 15, дозволено ТОВ «Кушугумський медичний центр» здавати майно або його частину в оренду (бути орендодавцем), загальна площа не перевищує 400 кв.м.

Пунктом 9 рішення установлено, що кошти, отримані від передачі в оренду майна або його частини у розмірі 100 % належать ТОВ «Кушугумський медичний центр».

На виконання рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 2 між Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області в особі Кушугумського селищного голови та ТОВ «Кушугумський медичний центр» 12.05.2021 укладено договір управління майном.

Відповідно до п. 1.3.1 договору управління майном від 12.05.2021 та згідно з актом прийому - передачі нерухомого майна від 12.05.2021 Кушугумська селищна рада передала ТОВ «Кушугумський медичний центр» нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а, емт Кушугум, Запорізький район, Запорізька область, до якого увійшли будівля поліклініки літ. А-3 площею 5045 кв.м.; гараж літ Б площею 319,5 кв.м.; трансформаторна підстанція літ Г. площею 41,2 кв.м.; хвіртка № 1, 6с 11, 12; ворота № 2, 5, 9, 13; паркан № 3, 10; каналізаційна насосна станція №4; підпірна стінка № 7; електротрансформатор № 8; газорозподільник № 14; замощення - 1.

Відповідно до п. 1.3.2 договору управління майном від 12.05.2021 та акта прийому передачі майна (обладнання) від 18.05.2021 Кушугумська селищна рада передала ТОВ «Кушугумський медичний центр» рухоме майно у кількості 305 одиниць.

Зазначене нерухоме та рухоме майно належить на праві комунальної масності Кушугумській селищній раді Запорізького району Запорізької області відповідно до відомостей інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.10.2021 № 278497407 та рішення Запорізької районної ради Запорізької області від 30.03.2021 за № 20.

В ході перевірки, проведеною Запорізькою окружною прокуратурою Запорізької області, було встановлено порушення Кушугумською селищною радою Законів України «Про місцеве самоврядування», «Про оренду державного і комунального майна», положень цивільного кодексу України при передачі в управління ТОВ «Кушугумський медичний центр» майна комунальної власності.

Так, зокрема, визначивши рішенням від 01.04.2021 №15 правовий статус та долю нерухомого комунального майна, розташованого в смт Кушугум, вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а, яке увійшло до Переліку об`єктів, щодо яких прийнято рішення про передачу в оренду без проведення аукціону одночасно, всупереч ст. 19, ч. 1, ч. З ст. 140, ч. 1 ст. 143, ч. 1 ст. 144 Конституції України, ст. 172, ч. 2 ст. 327, ст. 759, ст. 1029, ст. 1030 ЦК України, ст. 24, ч. 1 ст. 287 ГК України, ч. 1, ч. З ст. 24, ч. 1 ст. 29, п. 30, п. 31 ст. 26, ч. 1 ст. 59, ч. 5 ст. 60, ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 1, ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 2, ч. 1, ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 9, ч. 4, ч. 5 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» рішенням Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 2 «Про передачу в управління майна комунальної власності Кушугумської територіальної громади Запорізького району Запорізької області та укладання договору управління майном», Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області вирішила передати в управління ТОВ «Кушугумський медичний центр» нерухоме майно (додаток № 1), розташоване в смт Кушугум, вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а, та обладнання (додаток № 2) комунальної власності Кушугумської територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області (разом з технічною документацією щодо нерухомого майна та обладнання, що зазначена у додатку № 3) за адресою: вул. Партизанська, 65 / вул. Зоряна, 1а, смт Кушугум, Запорізький район, Запорізька область.

На виконання рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 27.04.2021 № 2 між Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області в особі Кушугумського селищного голови та ТОВ «Кушугумський медичний центр» 12.05.2021 укладено договір управління майном.

Як зазначає прокурор, Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, врегулювавши питання орендних відносин нерухомого майна територіальної громади, при цьому, незаконно надавши статус орендодавця юридичній особі приватного сектору економіки, вийшла за межі наданих повноважень та неправомірно розпорядилась цим майном шляхом надання його в управління юридичній особі приватної форми власності з часткою корпоративних прав територіальної громади, яка не надає можливості права вирішального голосу. Цим самим Кушугумська селищна рада не лише порушила вимоги законодавства, фундаментальні основи права, а й порушила права територіальної громади на володіння, доцільне, економне, ефективне використання майна, що належить їй, а також порушила право мешканців громади на безоплатну охорону здоров`я.

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора з позовом до суду про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування № 15 від 01.04.2021 , а саме пп.3 п .1, з відповідними змінами, №2 від 27.04.2021, визнати недійсним договору управління майном від 12.05.2021реєстровий №927 та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення майна комунальної власності відповідачу 1.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203); правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203).

За змістом ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Якщо предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнаний недійсним з моменту вчинення, укладення сторонами угоди про припинення такого договору та повернення майна не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтування позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і свобод чи інтересів осіб.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсним, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 22.01.2020 у справі № 394/301/19.

Прокурор звернувся з позовом до суду, зокрема, про визнання недійсним договору управління майном від 12.05.2021 реєстровий № 927, укладеним між Кушугумською селищною радою та ТОВ «Кушугумський медичний центр». За умовами цього договору Кушугумська селищна рада передала ТОВ «Кушугумський медичний центр» в управління нерухоме майно комунальної власності (будівлю поліклініки та допоміжні приміщення і споруди), а також рухоме майно (обладнання лікарні в кількості 305 од.) за відповідними актами приймання передачі від 12.05.2021 та від 18.05.2021.

Згідно з ст.1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Установником управління є власник майна (ч.1 ст.1032 ЦК України).

Відповідно до ст.1034 ЦК України, вигоди від майна, що передане в управління, належать установникові управління. Установник управління може вказати в договорі особу, яка має право набувати вигоди від майна, переданого в управління (вигодонабувача).

Отже за договором управління майном управитель отримує плату за надані власнику послуги з управління, а вигоду від використання майна отримує власник або вказана ним особа.

Статтею 1030 ЦК України встановлено, що майно, передане в управління повинно бути відокремлено від іншого майна установника управління та від майна управителя, має обліковуватись в управителя на окремому балансі, і що до нього ведеться окремий облік. Розрахунки, пов`язані з управлінням майна, здійснюються на окремому банківському рахунку.

Як правильно встановлено господарським судом, умови п.1.3.1,2.5,3.5.3 договору суперечать приписам ст.1029,1030 ЦК України, оскільки виходячи з поняття управління майном вбачається, що управитель майна від свого імені здійснює діяльність з управляння цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи.

Водночас, пунктом 3.5.3 договору передбачено, що управитель має право передавати нерухоме майно в оренду без погодження з Установником управління.

Між тим, предметом договору є майно комунальної власності, порядок передачі в оренду якого врегульовано Законом України «Про оренду державного і комунального майна», яким передбачений перелік орендодавців та порядок передачі в оренду майна комунальної власності, відтак, надання згідно з умовами договору ТОВ «КМЦ» повноважень орендодавця комунального майна суперечить вимогам названого Закону.

Крім того, нерухоме майно, надане в управління, вже є об`єктом орендних правовідносин. Так, об`єкти нерухомого майна комунальної форми власності, розташовані в смт.Кушугум по вул.Партизанській 65/вул.Зоряна 1а, раніше включено до Переліку другого типу об`єктів оренди комунальної власності Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, які підлягають передачі в оренду без аукціону. (п.5 додатку 2 до рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 01.04.2021 № 15 ).

Отже майно, яке визначено рішенням від 01.04.2021 №15 об`єктом орендних правовідносин і до якого застосовується спеціальне законодавство з оренди комунального майна, зумовлене особливим статусом цього майна Законом України «Про оренду державного і комунального майна», надалі передано в управління , правовідносини якого регламентовано іншими взаємовиключними нормами права , а саме ст..ст.1029-1045 ЦКУ.

Крім того, п.2.5 Договору управління від 12.05.2021 не відповідає вимогам ст.1030 ЦК України, яка містить припис про відокремлення майна установника від майна управителя.

Враховуючи наведені норми права та обставини даної справи, колегія суддів вважає правильним висновок господарського суду про визнання недійсним договору від 12.05.2021 реєстровий № 927, як такого, що суперечить вимогам ст.ст.1029,1030 ЦК України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Під відсутністю предмету спору розуміється припинення існування предмету спору в процесі розгляду справи, як наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилось неврегульованих питань.

Що стосується визнання правочинів недійсними, то оскільки відповідність правочину вимогам закону перевіряється на момент його вчинення, а не на час розгляду справи і припинення правочину з будь-яких підстав не змінює обставин та підстав його укладання то розірвання договору не є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору в частині визнання недійсним договору, оскільки дійсність договору перевіряється на момент його укладання.

Підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду відсутні.

Вказане спростовує доводи Кушугумської селищної ради стосовно того, що в цілому предмет позовних вимог позивача на момент прийняття рішення Господарським судом Запорізької області був вже відсутнім, що виключає можливість вирішення питання судом по суті спору.

Що стосується доводів ТОВ «Кушугумський медичний центр» про відсутність повноважень на підписання позовної заяви у в.о. керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області., колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку,передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 7 цього Закону закріплено систему прокуратури України, яку становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; 2) обласні прокуратури; 3) окружні прокуратури; 4) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Указана система передбачає чітку ієрархію у системі органів прокуратури, згідно з якою Офіс Генерального прокурора є органом прокуратури вищого рівня щодо обласних та окружних прокуратур, обласна прокуратура є органом прокуратури вищого рівня щодо окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019, керуючись ст. ст.7,9, 12 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 Генеральним прокурором видано наказ від 17.02.2021 № 39 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур». Зазначеним наказом затверджено Перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур.

Наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 № 2ш затверджено структуру та штатну чисельність Запорізької обласної прокуратури. В системі органів вказаної обласної прокуратури створено, зокрема, Запорізьку окружну прокуратуру.

Наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» визначено, що днем початку роботи окружних прокуратур є 15.03.2021.

Саме з цієї дати у системі органів обласної прокуратури розпочала свою роботу Запорізька окружна прокуратура Запорізької області, яку очолив її керівник, який має першого заступника та заступника.

У статті 15 Закону закріплений статус прокурора, згідно з яким прокурором органу прокуратури є кожен його працівник, який очолює той чи інший орган прокуратури в її системі, його перший заступник чи заступник, керівники структурних підрозділів органів прокуратури, а також прокурор, який обіймає інші адміністративні та прокурорські посади нижче по ієрархії. Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Таким чином, керівник Запорізької окружної прокуратури та його перший заступник є прокурорами, які мають єдиний статус.

Частиною 1 статтті 24 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Відтак, право на подання позову до господарського суду надано названим Законом як керівнику Запорізької окружної прокуратури, так і окремо його першому заступнику.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону, у разі відсутності керівника окружної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника окружної прокуратури.

Відповідно до наказу керівника Запорізької обласної прокуратури від 18.10.2021 №1433к, копія якого була долучена прокурором до позовної заяви, на період тимчасової непрацездатності керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Бондаренко Н.М., з 18.10.2021 до фактичного виходу Бондаренко Н.М., виконання обов`язків на цій посаді покладено на першого заступника керівника цієї ж прокуратури Соколова Максима Олександровича.

Отже, станом на дату подання позовної заяви - 09.11.2021, Соколов М.О., перебуваючи на посаді першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області, одночасно виконував обов`язки керівника, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю Бондаренко Н.М

Доказ на підтвердження тимчасової непрацездатності Бондаренко Н.М. - копія табелю робочого часу за листопад 2022 року Запорізької окружної прокуратури Запорізької області наданий прокурором до відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, на час подання позовної заяви до господарського суду Запорізької області Соколов М.О., відповідно до наказу керівника Запорізької обласної прокуратури від 18.10.2021 №1433к тимчасово виконував обов`язки керівника окружної прокуратури, тому підписав позовну заяву не як перший заступник, а як виконувач обов`язків керівника окружної прокуратури.

Доводи товариства стосовно того, що Запорізька окружна прокуратура, яка не є юридичною особою, не є уповноваженою особою на представництво інтересів держави в суді, що підтверджується відсутністю даних у Витязі з Єдиного державного реєстру колегія суддів відхиляються.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює серед іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзацами 1-3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

За приписами ч. 6. ст. 23 цього Закону під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Згідно із частинами третьою, п`ятою статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною четвертою статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

При цьому, право на вжиття указаних процесуальних дій надано прокурору незалежно від наявності у органах прокуратури в її системі статусу окремої юридичної особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, що виконувач обов`язків керівника Запорізької окружної прокурату Запорізької області мав право на подання позовної заяви в силу вимог наведеної норми ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», здійснюючи представництво інтересів держави в суді на підставі та в порядку, визначеними ст. 23 Закону України «Про прокуратуру, а не в порядку самопредставництва юридичною особою своїх інтересів у суді, як це помилково визначено скаржником.

Так, у п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону зазначено, що керівник окружної прокуратури представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Згідно з ст. 9 Закону Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України, вони є нормативно- правовими актами, набирають чинності з дня їх оприлюднення, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня оприлюднення.

Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами (ч. 2 ст. 17 Закону).

З метою підвищення ефективності та удосконалення організації діяльності щодо представництва в суді органів прокуратури, забезпечення участі в розгляді судами справ, стороною або третьою особою в яких виступають органи прокуратури, їхні посадові та службові особи (самопредставництва), керуючись статтею 9 Закону України «Про прокуратуру» 02.09.2020 Генеральним прокурором видано наказ № 402 «Про порядок представництва в суді органів прокуратури, забезпечення участі в розгляді судами справ, стороною або третьою особою в яких виступають органи прокуратури, їхні посадові та службові особи (самопредставництва)».

Згідно з п. 1 цього наказу самопредставництво - це здійснення процесуальних та інших дій, необхідних для представництва в суді органів прокуратури, їхніх посадових і службових осіб, які діють від імені органу прокуратури.

Водночас, представництво інтересів держави в суді, коли прокурор діє від імені держави та на її захист передбаченими ст. 23 Закону способами, є конституційно закріпленою функцією прокуратури та регулюється ст. 23 та 24 Закону України «Про прокуратуру».

В даному випадку виконувач обов`язків Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Соколов М.О. подав позов у цій справі до господарського суду Запорізької області в інтересах держави.

У цьому зв`язку у суду першої інстанції відсутні підстави для застосування п.2 ч.1 ст.226 ГПК України та залишення позову без розгляду.

Інші доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, апеляційні скарги задоволенню не підлягають. Рішення господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр» та Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023р. у справі № 908/3315/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20.06.2023р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна