РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2023 року справа № 927/463/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мукамол", вул. Підводника Китицина, буд. 5А, м. Чернігів, 14026,

електронна пошта представника позивача адвоката Бороди А.В.:

до відповідача: Фермерського господарства "Черниське", провул. Шкільний, 5, с. Черниш, Чернігівський район, 15526

електронна адреса

про стягнення 2221505 грн. 65 коп.

Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мукамол" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фермерського господарства "Черниське" про стягнення боргу (суми попередньої оплати) у розмірі 1881538,00грн, 268076,25 грн інфляційних нарахувань та 71891,40 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачами умов договору поставки №13-08/2020 від 13.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023 відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання (з урахуванням ухвали суду від 28.04.2023) призначено на 18.05.2023, 10:40.

У підготовче засідання 18.05.2023 прибув представник позивача у справі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням №139 від 01.05.2023.

Відзив на позов відповідачем не надано.

Судом у підготовчому засідання 18.05.2023 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті на 07.06.2023, 13:00.

У судове засідання 07.06.2023 сторони не прибули, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено розпискою віж 18.05.2023 (позивач), поштовим повідомленням від 22.05.2023 (відповідач).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

13.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мукамол" (покупець, позивач) та Фермерським господарством «Черниське» (постачальник, відповідач) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №13-08/2020 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити соняшник врожаю 2020 року українського походження, надалі - товар, на умовах, викладених у договорі. Базис поставки: - FСА: 15526, с. Черниш, Чернігівський район, Чернігівська область (надалі - місце поставки). FСА в редакції Інкотсрмс-2010 (10-11).

Загальна кількість товару за цим договором складає 300 т (триста) +/-10%. Поставка товару за договором здійснюється до 15.11.2020 (п. 1.3,1.4 договору).

Ціна товару становить 10000,00 грн./т, в т.ч. ПДВ 1666,67 грн станом на момент підписання договор. Остаточна ціна розраховується як ринкова вартість на момент поставки Товару та є предметом для узгодження сторонами перед поставкою товару (надалі - місце поставки). Доставка здійснюється силами та за рахунок покупця (п. 3.1 договороу).

Згідно із п. 4.1 договору поставка товару здійснюється партіями у строки, визначені у відповідних Специфікаціях з урахуванням п.1.4 договору. Вид транспорту для перевезення товару - автомобільний транспорт.

Відповідно до п. 5.1 договору покупець здійснює передоплату у розмірі 3000000,00 грн. протягом трьох банківських днів з моменту надання рахунку-фактури.

Відповідно до п. 8.1 договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов?язань за договором (п. 8.1 договору).

На виконання умов договору відповідачем позивачеві виставлено рахунки на оплату №24 від 13.08.2020 на суму 500000,00 грн, №26 від 19.08.2020 на суму 500000,00 грн, №27 від 25.08.2020 на суму 500000,00 грн., №32 від 09.09.2020 на суму 500000,00 грн. (а.с. 12-15)

Позивачем здійснено попередню оплату за товар на загальну суму 1881538,00 грн, а саме повністю сплачено попередню оплату за рахунками №24,26,27 та частково за рахунком №32, що підтверджено виписками банку з рахунку позивача (а.с. 16-22).

У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконав, товар позивачу у передбачений п. 1.4 договору строк не поставив.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

За доводами позивача, під час проведення звірки розрахунків відповідач визнав заборгованість у сумі 1881538,00 грн, що підтверджується актом звірки за період з серпня 2020 -січнень 2023 року, підписаний сторонами (а.с. 23).

Заборгованість з попередньої оплати у сумі 1881538,00 грн заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач заявив до стягнення 3% річних за період прострочення поставки товару з 16.11.2020 до 23.02.2022 на сму 71891,40 грн та інфляційні нарахування за період з 16.11.2020 до 23.02.2022 на суму 268076,25 грн, що підтверджено наявним у позовній заяві розрахунком (а.с. 4).

Відзив на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт внесення позивачем на рахунок відповідача передплати за договором поставки сільськогосподарської продукції №13-08/2020 у сумі 1881538,00 грн.

Докази поставки товару у матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Згідно положень чинного законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Таким чином, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17, а також у п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 1881538,00 грн.

З урахуванням викладеного вище є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати за товар у розмірі 1881538,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач заявив до стягнення 3% річних за період прострочення поставки товару з 16.11.2020 до 23.02.2022 на сму 71891,40 грн та інфляційні нарахування за період з 16.11.2020 до 23.02.2022 на суму 268076,25 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку та встановлено, що відповідні нарахування проведено арифметично вірно.

Зважаючи на те, що положення ст. 625 Цивільного кодексу України поширюють свою дію на усі види грошових зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині нарахування суми відсотків та інфляційних втрат на спірну суму грошових коштів. Аналогічна правова позиція щодо нарахування на суму попередньої оплати 3% річних та інфляційних втрат, викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

У складі судових витрат позивач просить стягнути з відповідача суму оплати послуг адвоката у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 01.03.2023, платіжну інструкцію №30 від 21.03.2023 на суму 3000,00 грн, рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, ордер про надання правничої допомоги серія СВ №1048101 від 15.03.2023.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець (Адвокатське об?єднання "Північна фортеця") надає замовнику (ТОВ "Мукамол") юридичну (правову) допомогу (послуги), пов?язану з питаннями представництва інтересів замовника у господарському суді у справі зі стягнення заборгованості.

Вартість юридичних послуг складає 3000,00 грн. без ПДВ за ведення окремоїї справи окремо (п. 5 договору).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони у справі викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило.

Факт сплати клієнтом (позивачем) адвокату грошових коштів у сумі 3000,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією №30 від 21.03.2023 на суму 3000,00 грн.

Заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу не є надмірним та завищеним, оскільки ціна позову у справі склала 2221505,65 грн.

Вивчивши надані позивачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 3000 грн., які є документально підтвердженими, співмірними із складністю справи та наданими послугами.

З урахуванням викладеного вище витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у справі на підставі положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 236-238,240,241,247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Черниське" (провул. Шкільний, 5, с. Черниш, Чернігівський район, 15526, код 34258209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мукамол" (вул. Підводника Китицина, буд. 5А, м. Чернігів, 14026, код 42453958) передоплату у сумі 1881538 грн 00 коп., 3% річних у сумі 71891 грн. 40 коп., інфляційних нарахувань у сумі 268076 грн. 25 коп., судовий збір у сумі 33322 грн. 58 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 07.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 14.06.2023.

Суддя Демидова М.О.