За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк"
проухвалення додаткового рішення
За позовомСпейс Експлорейшн Текнолоджіз Корп. (Space Exploration Technologies Corp.)
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк" 2) Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»
продострокове часткове припинення дії свідоцтва України
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:
від позивача: Єрьомін С.В.;
від відповідача-1: Грунський В.О.;
від відповідача-2: не з`явився.
- достроково частково припинити дію свідоцтва України № 135574 від 25.02.2011 на Торговельну марку щодо всього переліку послуг 37, 38, 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків;
- зобов`язати ДП "Український інститут інтелектуальної власності" внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтва України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового часткового припинення дії свідоцтва України № 135574 від 25.02.2011 на Торговельну марку щодо всього переліку послуг 37, 38, 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

13.03.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 440 000,00 грн та витрат на експертизу в розмірі 60 000,00 грн.

Відповідно до ухвали суду від 17.03.2023 заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

29.03.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат відповідача-1 на професійну правничу допомогу та про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Враховуючи необхідність направлення всіх матеріалів справи № 910/10906/22 до Північного апеляційного господарського суду, суд дійшов висновку про зупинення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи № 910/10906/22 до Господарського суду міста Києва.

23.05.2023 до Господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 910/10906/22.

Як вбачається із постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023, встановлено Господарському суду міста Києва місячний строк з дня надходження до суду матеріалів справи для розгляду питання за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк" про розподіл судових витрат у справі № 910/10906/22. Зобов`язано Господарський суд міста Києва невідкладно надіслати Північному апеляційному господарському суду матеріали справи № 910/10906/22 після ухвалення відповідного рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк" про розподіл судових витрат. Зупинено апеляційне провадження у справі № 910/10906/22 до повернення матеріалів справи № 910/10906/22 у Північний апеляційний господарський суд.

За таких обставин, суд вирішив за необхідне призначити до розгляду в судовому засіданні 08.06.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк" про ухвалення додаткового рішення.

31.05.2023 відповідачем-1 подані письмові пояснення на клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Позивачем, у свою чергу, 06.06.2023 також надані письмові пояснення стосовно заявлених відповідачем-1 до стягнення судових витрат.

Представники позивача та відповідача-1 безпосередньо в судовому засіданні 08.06.2023 надали усні пояснення стосовно відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення експертизи.

Крім того, представник відповідача-1 усно наголосив, що при складанні заяви про розподіл судових витрат було допущено помилку, оскільки замість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 480 000,00 грн заявлено 440 000,00 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, суд запропонував представнику відповідача-1 викласти усну заяву в письовому вигляді.

У судовому засіданні 08.06.2023 було оголошено перерву.

Після перерви представник відповідача-1 долучив письмову заяву про уточнення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 480 000,00 грн, а також надав копію такої заяви представникам позивача.

Суд прийняв заяву відповідача-1 до розгляду, а вирішення питання про розподіл судових витрат розглянуто з урахуванням уточнення, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу становлять 480 000,00 грн з ПДВ.

Представники позивача заперечували проти задволення уточненої заяви про розподіл судових витрат.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача-1, враховуючи письмові пояснення, за результатами розгляду заяви суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, у відзиві на позов відповідачем-1 було заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат на послуги адвоката в розмірі 400 000,00 грн.

Крім того, судом прийнято до розгляду докази понесення відповідачем-1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 480 000,00 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 60 000, 00 грн, які було подані разом із заявою від 13.03.2023.

Заперечуючи проти задоволення вимог відповідача-1, Спейс Експлорейшн Текнолоджіз Корп. посилалося у письмових поясненнях, зокрема, на таке:

- заявлені витрати не були фактичними і неминучими, а їхній розмір необґрунтований, і тому вони повинні бути зменшені в частині витрат на професійну правничу допомогу та відхилені в частині витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи;

- жоден із поданих відповідачем-1 доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не містить посилання на витрачений адвокатом час;

- заявлений відповідачем-1 обсяг послуг не відповідає фактично наданому;

- зважаючи на складність даної справи (яка є типовою за своїм предметом, не містила дуже значної кількості доказів), об`єм отриманих відповідачем-1 послуг (правничої допомоги), принципи співмірності та розумності судових витрат, належно зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу до 44 000, 00 грн.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також, за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі № 826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Як вбачається з п.п. 2.1.,2.2. договору про надання правової допомоги від 16.11.2022, між сторонами узгоджено, що вартість правової допомоги, вказаної у п. 1.1. договору становить 400 000,00 грн без урахування ПДВ. Сума гонорару не включає ПДВ та відшкодування будь-яких поточних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (оплата за вчинення нотаріальних дій, реєстраційні та судові збори, транспортні витрати, оплата послуг перекладачів, експертів та інші супровідні витрати).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Заперечуючи проти заявленого відповідачем-1 розміру судових витрат позивач наголошує, що ТОВ "Старлінк" не надано доказів на підтвердження кількості витраченого часу адвоката на надання правової допомоги в даній справі.

Враховуючи доводи представників позивача суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Частина третя статті 126 ГПК України встановлює, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів суд наголошує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Вказану правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21.

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 11 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

На доведення понесених витрат відповідачем-1 долучено:

- копію договору про надання правової допомоги № 2064-02 від 16.11.2022;

- копію акту приймання-передачі правової допомоги від 31.12.2022;

- копію акту приймання-передачі правової допомоги від 02.03.2023;

- копію рахунку-фактури № 01-002-2064/22 від 22.11.2022;

- копію рахунку № 02-002-2064/23 від 28.02.2023;

- копію платіжного доручення № 781 від 23.11.2022 на суму 240 000,00 грн;

- копію платіжного доручення № 138 від 28.02.2023 на суму 180 000,00 грн;

- копію платіжного доручення № 150 від 02.03.2023 на суму 60 000,00 грн;

- копію платіжної інструкції № 16 від 09.01.2023 на суму 40 000,00 грн;

- копію платіжної інструкції № 130 від 21.02.2023 на суму 20 000,00 грн.

Крім того, заява відповідача-1 від 06.03.2023 про розподіл судових витрат містить детальний опис наданої правової допомоги за договором № 2064-02 від 16.11.2022.

З наданих ТОВ "Старлінк" доказів вбачається, що Товариство отримало правову допомогу на загальну суму 400 000,00 грн. Враховуючи, що п. 2.1. договору передбачено гонорар без урахування ПДВ, то загальний обсяг витрат на правничу допомогу з урахуванням ПДВ становить 480 000,00 грн.

Судом надано оцінку наданим відповідачем-1 доказам понесених витрат та обсягу наданих послуг та враховані доводи позивача. З огляду на наявні в матеріалах справи фактичні дані відповідачем-1 доведено розмір та обсяг витрат на професійну правничу допомогу, який становить 480 000,00 грн.

Позивачем не доведено надмірності понесених ТОВ "Старлінк" витрат на правову допомогу та не надано доказів про наявність підстав зменшити розмір таких витрат.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи фактичні дані, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 та його представником доведено належними та допустимими доказами обсяг виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, а тому вимоги відповідача-1 про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 480 000,00 грн підлягають задоволенню та покладаються на позивача.

Крім витрат на професійну правничу допомогу відповідачем-1 також було заявлено до стягнення з позивача 60 000,00 грн витрат на проведення експертизи.

Згідно з ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

06.01.2023 між ТОВ "Старлінк" (як замовником) та Фізичною особою-підприємцем Пейкрішвілі М.Ш. (як виконавцем), який є атестованим судовим експертом Міністерства юстиції України (свідоцтво № 1332 від 24.04.2009) укладено договір про надання послуг з проведення дослідження у сфері інтелектуальної власності та надання висновку експерта № 01-2023Е відповідно до умов якого виконавець на замовлення замовника зобов`язується надати послуги з проведення дослідження та надання висновку експерта у сфері інтелектуальної власності, скласти та передати замовнику чи представнику замовника письмовий висновок експерта у двох ідентичних примірниках, а замовник зобов`язується оплатити послуги в порядку, встановленому у додатку № 1 до договору.

У п. 2 Додатку № 1 до договору про надання послуг з проведення дослідження у сфері інтелектуальної власності та надання висновку експерта № 01-2023Е від 06.01.2023 встановлено, що загальна вартість послуг за договором становить 60 000,00 грн без ПДВ.

За результатами проведення експертизи складено висновок № 1/2023. Надані за договором № 01-2023Е від 06.01.2023 послуги були прийняті відповідачем-1 відповідно до акту здачі-приймання від 22.02.2023.

Вказаний висновок долучено до справи в якості доказу разом із клопотанням від 24.02.2023.

Наданими відповідачем-1 копіями платіжних інструкцій № 16 від 09.01.2023 на суму 40 000,00 грн та № 130 від 21.02.2023 на суму 20 000,00 грн підтверджується факт понесення ТОВ "Старлінк" витрат на проведення експертизи на загальну суму 60 000,00 грн.

З огляду на наведене вище, вимоги відповідача-1 про стягнення з позивача витрат на проведення експертизи в розмірі 60 000,00 грн є обґрунтованими, доведеними належними й допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 126, 129, 234, 244, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк" про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Спейс Експлорейшн Текнолоджіз Корп. (Space Exploration Technologies Corp.) (1 Рокет Роуд, Готорн, Каліфорнія, 90250, Сполучені Штати Америки) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлінк" (03162, м. Київ, вул. Тулузи, 16, кв. 200, ) 480 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 60 000,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 13.06.2023 року.

Суддя Ю.О.Підченко