ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/571/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін справу

за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна служба України з безпеки на транспорті,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікич-Агро",

про стягнення 9 846,17 грн,

24.04.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна служба України з безпеки на транспорті з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікич-Агро" (далі - ТОВ "Тікич-Агро") плату за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 294 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку (11.05.2021), становить 9 846,17 грн.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що 11.05.2021 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу BODEX KIS 3 WA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу належать ТОВ "Тікич-Агро", в ході якого складено Акт № 0051109 про перевищення транспортним нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням нормативно допустимої маси та осьових навантажень.

Ухвалою від 25.04.2023 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами. Постановив розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 24.05.2023. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 28.04.2023.

Відтак строк для подання відзиву відповідачем сплив 15.05.2023, втім відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов суду не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

24.04.2023 господарський суд розпочав розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

11.05.2021 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок (а.с. 42) здійснено габаритно - ваговий контроль автомобіля марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепу BODEX KIS 3WA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу належать товариству з обмеженою відповідальністю "Тікич-Агро". (а.с. 37)

Посадові особи Управління діяли на підставі направлення на рейдову перевірку від 07.05.2021 № 012332 та затвердженого начальником Управління щотижневого графіка проведення рейдових перевірок. (а.с. 41, 43-44)

За результатами вказаного контролю 11.05.2021 старшим державним інспектором Управління складено акт № 0051109 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. (а.с. 33)

Згідно з вищезазначеним актом фактична маса транспортного засобу становить 40,20 т при нормативно допустимій - 40 т; нормативно допустиме осьове навантаження становить 11; 11; 22 т, а фактичне - 6,25; 10,25; 23,70 т.

Перевищення нормативно допустимої маси транспортного засобу, який перевозив вантаж, також підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.05.2021 № 027950. (а.с. 35)

Відповідно до Акту № 280344 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільними дорогами від 18.05.2021 Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, зафіксовано порушення вимог п. 22.5. Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а саме навантаження на строєну вісь 23,70 т при допустимому 22 т. (а.с. 45)

Також до справи додано Постанову Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 282218 від 16.06.2021, відповідно до змісту якої, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Тікич-Агро", ураховуючи те, що ТОВ "Тікич - Агро" під час перевірки, що була проведена 11.05.2021 о 12:19, а/д Київ-Одеса, 210км+450м допущено абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", постановлено стягнути з ТОВ "Тікич-Агро" адміністративно-господарський штраф у сумі 8 500 грн. (а.с. 47)

До вказаного акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складено розрахунок від 11.05.2021 № 1854 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 142, 40 євро. (а.с. 29)

Зі складеними органами Укртрансбезпеки щодо ТОВ "Тікич-Агро" матеріалами ознайомлений водій ОСОБА_1 , що керував вказаним автомобілем в день зважування, та засвідчив підписом акт від 11.05.2021 № 0051109 та розрахунок від 11.05.2021 № 1844.

На адресу ТОВ "Тікич-Агро" Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки направлено лист від 21.05.2021 № 38087/26.4/24-21 про необхідність сплатити кошти за проїзд відповідно до акта від 11.05.2021 № 0051109. (а.с. 49)

На підтвердженням обізнаності відповідача про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом прокурор надає список поштових відправлень та інформацію з відкритого веб-ресурсу Укрпошти про його вручення адресату. (а.с. 51 - 53)

Крім того, 11.05.2021 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок здійснено габаритно - ваговий контроль автомобіля марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та причепу BODEX KIS 3WS, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу належать товариству з обмеженою відповідальністю "Тікич-Агро". (а.с.37)

Посадові особи Управління діяли на підставі направлення на рейдову перевірку від 07.05.2021 № 012332 та затвердженого начальником Управління щотижневого графіка проведення рейдових перевірок. (а.с. 41, 43-44)

За результатами вказаного контролю 11.05.2021 старшим державним інспектором Управління складено акт № 0051110 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. (а.с. 34)

Згідно з вищезазначеним актом фактична повна маса транспортного засобу становить 40,20 т при допустимій - 40 т; нормативно допустиме осьове навантаження становить 11; 11; 22 т, а фактичне - 6,25; 10,40; 23,55 т.

Перевищення нормативно допустимої маси транспортного засобу, який перевозив вантаж, також підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.05.2021 № 027951. (а.с. 36)

Відповідно до Акту № 280345 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільними дорогами від 18.05.2021 Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, зафіксовано порушення вимог п. 22.5. Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а саме навантаження на строєну вісь 23,55 т при допустимому 22 т. (а.с. 46)

Також до справи додано Постанову Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 282219 від 16.06.2021, відповідно до змісту якої, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Тікич-Агро", ураховуючи те, що ТОВ "Тікич - Агро" під час перевірки, що була проведена 11.05.2021 о 12:13, а/д Київ-Одеса, 210км+450м допущено абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", постановлено стягнути з ТОВ "Тікич-Агро" адміністративно-господарський штраф у сумі 8 500 грн. (а.с. 48)

До вказаного акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складено розрахунок від 11.05.2021 № 1854 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 151,60 євро. (а.с. 30)

Зі складеними органами Укртрансбезпеки відносно ТОВ «Тікич-Агро» матеріалами ознайомлений водій ОСОБА_2 , що керував вказаним автомобілем в день зважування, та засвідчив підписом акт від 11.05.2021 № 0051110 та розрахунок від 11.05.2021 № 1845.

На адресу ТОВ "Тікич-Агро" Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки направлено лист від 11.05.2021 № 38082/26.4/24-21 про необхідність сплатити кошти за проїзд відповідно до акта від 11.05.2021 № 0051110. (а.с. 50)

На підтвердження обізнаності відповідача про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом також є список поштових відправлень та інформація з відкритого веб-ресурсу Укрпошти про його вручення адресату. (а.с. 51-53)

Однак, як стверджує прокурор, у порушення п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), відповідачем протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати органом Укртрансбезпеки про сплату коштів в добровільному порядку не повідомлено та кошти не сплачено, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Щодо підстав прокурора для звернення до суду з цим позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 - 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Законом України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду).

Відповідні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, які відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), бюджетна система України складається з: 1) державного бюджету; 2) місцевих бюджетів: а) бюджету Автономної Республіки Крим; б) обласних бюджетів; в) районних бюджетів; г) бюджетів місцевого самоврядування.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 29 БК України передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Прокурор стверджує, що актуальність цієї справи полягає в тому, що мережа автомобільних доріг загального користування України сформована ще за радянських часів, вона має протяжність 163,3 тисячі кілометрів. Відповідно до даних ДерждорНДІ, близько 74% автомобільних доріг були збудовані під розрахункові навантаження на вісь - 6 тонн та загальною вагою не більше - 24 т. Натомість, в гонитві за збагаченням, майже всі вантажні автоперевізники свідомо перевищують не те що вказані бажані навантаження, а й встановлені Правилами дорожнього руху (постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001) вагові нормативи. Як наслідок, дорожньому господарству внаслідок руйнування доріг, спричинених рухом великовагових транспортних засобів завдаються щорічні значні збитки. І цю проблему змушена вирішувати наша Держава за рахунок платників податків до бюджету.

Несплата коштів в сумі 9 846,17 грн за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2018-2022 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 382 від 21.03.2018, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, будівництва, реконструкції та ремонту автомобільних доріг.

Таким чином, стягувана за позовом плата є дохідною частиною Державного бюджету України, з якого здійснюється фінансування витрат на відновлення стану та утримання автомобільних доріг загального користування в належному стані, відповідно до п. 26 Порядку, а невнесення вказаної плати може призвести до недостатності коштів для відновлення пошкоджених великоваговим транспортом автомобільних доріг на неможливості збереження й розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, що відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про автомобільні дороги України", має пріоритетне значення для держави.

Водночас прокурор зазначає, що відповідно до абз. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 10.09.2014 № 442 утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Зважаючи на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державною здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Прокурор стверджує, що згідно з абз. 1 п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, зокрема і управління Укртрансбезпеки у Черкаській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 № 196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті", зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області реорганізовано та утворено Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки реорганізовано у відділи державного нагляду (контролю) у Черкаській та Кіровоградській областях.

Однак, прокурор зазначає, що відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області не є самостійною юридичною особою, а лише структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, тому позовна заява подається в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Прокурор пояснює, що незважаючи на те, що відповідач грошові кошти в установлені законом строки після проведення перевірки та їх нарахування, не сплатив, Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, жодних заходів щодо стягнення вказаної суми коштів до бюджету в судовому порядку не здійснено.

З метою встановлення наявності підстав для представництва, на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а також з дотриманням порядку, визначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, Уманською окружною прокуратурою направлено лист від 12.01.2023 № 53-128 вих-23 на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в яких прокуратурою вказано на необхідність вжити заходи позовного характеру щодо стягнення з ТОВ "Тікич-Агро" плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 142, 40 євро та 151,60 євро. (а.с. 65-67)

Однак, відповідно до інформації Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.02.2023 № 900/86.3/15-23 вбачається, що заходи з метою стягнення шкоди органами Укртрансбезпеки не вжито. (а.с. 68-70)

З урахуванням вищевикладеного підставою для представництва прокурора інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 9 846,17 грн та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав в конкретному випадку для представництва прокурором інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Розглядаючи спір господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Правовий статус Державної служби з безпеки на транспорті визначено Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103).

Так, в п. 1 Положення № 103 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Як визначено пп. 1, 3 п. 4 Положення № 103, основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Водночас, як визначено у п. 8 Положення № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи. Державні службовці та працівники Укртрансбезпеки мають службові посвідчення відповідно до законодавства.

Отже, позивач є органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За змістом ч. 1, 5 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

П. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4, 5 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З викладеного випливає, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України "Про автомобільний транспорт" до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

Плата за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів визначається відповідно до положень Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Як визначено в п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з п. 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

Згідно п. 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Як визначено у п. 30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до п. 26, 27 Порядку № 879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

З матеріалів справи випливає, що працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті із дотриманням правових положень проведена перевірка додержання вимог чинного законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення вантажу відповідачем, результати якої зафіксовані у складених документах, а саме: актах від 11.05.2021 № 0051103, № 0051110 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та довідках від 11.05.2021 № 027950, № 027951 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

При перевірці установлені допущені відповідачем порушення порядку проїзду автомобільними дорогами, а саме перевищення нормативних вагових параметрів, у зв`язку з чим правомірно нарахована плата у сумі 142,40 євро та 151,60 євро, що станом на 11.05.2021 еквівалентна 4 769,03 грн та 5 077,14 грн відповідно.

П. 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває у власності ТОВ "Тікич-Агро", відповідач суду не надав. Відповідачем не надано також доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є шкода, вина та протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем порушено вимоги вказаних вище нормативних актів, що встановлено наведеними вище доказами.

Доказів отримання відповідачем у встановленому порядку дозволу на участь у дорожньому русі належних йому транспортних засобів, загальна вага та навантаження на осі яких перевищували нормативні параметри матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879 (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки) перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідачем у визначений вище термін кошти добровільно сплачені не були.

Несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки плата за проїзд великогабаритного транспорту з перевищенням вагових параметрів набула статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Отже, позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача плату за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 294 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку (11.05.2021), становить 9 846,17 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікич-Агро" (ідентифікаційний код 34007632, вул. Миру, 26, с. Шуляки, Уманський р-н, Черкаська обл., 19242) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Черк.обл./ тг м. Черкаси, р/р UA0023759, , МФО 8999980, призначення платежу: 22160100 "Плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні") плату за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 294 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку (11.05.2021), становить 9 846,17 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тікич-Агро" (ідентифікаційний код 34007632, вул. Миру, 26, с. Шуляки, Уманський р-н, Черкаська обл., 19242) на користь Черкаської обласної прокуратури (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, , на р/р НОМЕР_5 (МФО 820172) за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) 2 684 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено та підписано 16.06.2023.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА