ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/758/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Ярош А.І.

секретар судового засідання - Кратковський Р.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача - Курбанов А.В.. довіреність №03/01-2 від 03.01.2023р.;

від відповідача - Колодяжна Ю.А., довіреність №01.01/01-47/2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від „28" лютого 2023р., повний текст якого складено та підписано „10" березня 2023р.

у справі №915/758/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до відповідача: Акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

про стягнення 8340672,95 грн.,

головуючий суддя - Семенчук Н.О.

місце прийняття рішення: Господарський суд Миколаївської області

В судовому засіданні 15.06.2023 року згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго", в якій просило стягнути з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" штрафні санкції в загальному розмірі 8 340 672, 95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного сторонами договору від 24.05.2019 про надання оплату послуг з передачі електричної енергії № 0513-02041 не здійснив своєчасно та у повному розмірі послуг по Договору, чим допустив прострочення зобов`язання. Тому позивач у відповідності до умов договору та приписів чинного законодавства нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню та штраф.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.02.2023 року у справі №915/758/21 (суддя Семенчук Н.О.) позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" штрафні санкції у сумі 4170336,48 грн. та 125110,09 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що нарахування штрафу та пені здійснено арифметично правильно, отже позовні вимоги є обґрунтованими. Разом з тим, з огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи важливість збереження господарської діяльності відповідача, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, оплату стороною суми основного боргу, причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд з власної ініціативи на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України зменшив розмір заявленої до стягнення суми пені та штрафу на 50% та стягнув з відповідача штрафні санкції у розмірі 4 170 336,48 грн. (8 340 672,95 Х 50%). Також, на думку суду застосоване ним зменшення не суперечить принципу юридичної рівності учасників спору і не свідчить про явне заниження суми неустойки.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, юридична особа, яка не приймала участі при розгляді справи, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати частково рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.02.2023 року по справі №915/758/21 в частині відмови в решті задоволення позову та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у повному обсязі.

На думку скаржника, висновок суду щодо застосування в даній справі ст..233 ГК України, ст.. 551 ЦК України та зменшення штрафних санкцій на 50% є необґрунтованим з огляду на доведені в судовому засіданні обставини, яким, на думку скаржника, судом не надано об`єктивної оцінки, а саме:

-кількості (систематичності) допущених відповідачем порушень виконання грошових зобов`язань. Судом встановлено систематичне порушення відповідачем виконання грошових зобов`язань в межах періоду 16.08.2019 - 28.07.2020. Тобто порушення відповідача не носять характеру «винятковості», враховуючи періоди та кількість порушень;

-не доведеність не виконання грошових зобов`язань відповідачем зумовлене об`єктивними причинами. Відповідач не надав жодного належного доказу поважних причин допущення порушень виконання грошових зобов`язань протягом вищевказаного періоду;

-в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача щодо зменшення судом розміру штрафних санкцій, які є предметом позовних вимог;

-не враховано поведінку боржника щодо усунення наслідків порушення зобов`язання. Всупереч дійсним обставинам справи, враховуючи обґрунтованість позовних вимог (як це встановлено судом), відповідач протягом розгляду справи судом, тримався позиції щодо необґрунтованості, безпідставності позовних вимог та таких, що не підлягають задоволенню, завідомо хибно посилаючись на обставини, які судом зрештою спростовано у зв`язку з їх недоведеністю відповідачем та такими, що не відповідають дійсності;

- порушення виконання грошових зобов`язань відповідача мали місце до початку повномасштабної агресії рф проти України, яка почалася 24.02.2022р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Миколаївської області від „28" лютого 2023р., повний текст якого складено та підписано „10" березня 2023р. у справі №915/758/21; призначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"до розгляду на 15 червня 2023 року об 11:00 год.

01.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить залишити апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від „28" лютого 2023р., у справі №915/758/21 без змін.

В судовому засіданні 15.06.2023 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, судова колегія апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи та встановлено господарським судом, 24.05.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго») (оператор системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України до отримання ліцензії на провадження діяльності з передачі електричної енергії) (далі - ОСП) та Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (Користувач системи передачі) (далі - Користувач) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0513-02041 (далі - Договір) (а.с. 33-37).

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга) відповідно до умов цього Договору, а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги:

1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих Користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу Послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним Користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку Адміністратора комерційного обліку та ЕІС Користувача.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що Користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості Послуги ОСП наступним чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з пунктом 4 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду;

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового періоду;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості Послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, на 5 днів наперед.

Відповідно до п. 6.3 Договору у разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач:

передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів Послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів Послуги;

сплачує вартість Послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів Послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів Послуги.

Відповідно до п. 6.5 Договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 6.6 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий актом приймання-передачі Послуги, Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Пунктом 6.7 Договору передбачено, що у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів.

У разі недотримання ОСП цих термінів Користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової станки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Відповідно до п.п 1 п. 7.1 Договору, ОСП має право отримувати від Користувача своєчасну оплату за послугу.

Користувач має право отримувати від ОСП послугу з дотриманням установлених показників якості надання цих послуг відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу системи передачі (п.п.1 п. 7.2 Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України.

ОСП зобов`язується: складати та надавати Користувачу, на його запит, акти, рахунки, повідомлення у терміни та відповідно до порядку, зазначеного у розділах 6 та 10 цього Договору; повідомляти Користувача про зміну тарифу на передачу електричної енергії у терміни та відповідно до порядку, зазначеного у розділі 6 цього Договору (п.п. 2, 3 п.9.2 Договору).

Користувач зобов`язується здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором (п.п.3 п. 9.3 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору планові обсяги передачі електроенергії Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує розрахунковому місяцю.

ОСП протягом 5 (п`яти) робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх Користувачу.

ОСП протягом перших 5 (п`яти) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє Користувачу акт приймання-передачі наданої Послуги.

Користувач, отримавши акт приймання-передачі наданої Послуги, протягом 3 (трьох) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП, підписаний зі свого боку.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої Послуги відповідно до форми, наведеної у Додатку 7 цього Договору, та надсилає його Користувачу. Користувач у триденний термін має повернути ОСП акт звірки розрахунків наданої Послуги, підписаний зі свого боку. У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між Сторонами Користувач має право у триденний термін направити свій екземпляр акта звірки розрахунків ОСП з умотивованим запереченням. Цей акт звірки розрахунків має бути розглянутий ОСП у триденний термін, підписаний у разі згоди та наданий Користувачу. Якщо Сторони не дійшли згоди, застосовуються норми розділу 12 цього Договору.

Відповідно до п. 10.3 Договору у разі несвоєчасної оплати Користувачем отриманої Послуги ОСП направляє Користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати. У разі несплати заборгованості Користувачем ОСП має право направити Користувачу письмове попередження щодо можливого припинення надання послуги з передачі електричної енергії відповідно до вимог КСП.

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019 року.

Якщо Користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору повідомлення про припинення дії Договору, то цей Договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п.14.1 Договору).

Відповідно до п. 14.4 Договору припинення/розірвання дії цього Договору не звільняє сторони від належного виконання обов`язків, що виникли в період дії цього Договору.

24.05.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго») та Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041 (а.с. 40).

Сторони уклали дану додаткову угоду про наступне:

1.У випадку набуття чинності статей 66 - 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» та/або внесення зміни в Договір між членами оптового ринку України щодо закупівлі втрат електричної енергії в магістральних та міждержавних електромережах ДП «НЕК «Укренерго», права та зобов`язання Сторін за Договором в частині розрахунків за надані послуги з передачі електричної енергії є обов`язковими для виконання починаючи з наступного дня після настання одного з таких випадків.

2.Сторони домовились в термін до 15.06.2019 укласти додаток до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії «Перелік точок комерційного обліку Користувача» на підставі інформації, яка надається Користувачем.

3.Сторони дійшли згоди внести зміни до Договору у разі внесення змін до нормативно-правових актів протягом 1 (одного) місяця від дати запровадження таких змін в нормативно-правових актах.

4.Інші умови Договору, що не передбачені даною додатковою угодою, залишаються без змін.

5.Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома Сторонами.

28.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (ОСП) та Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (Користувач) було укладено додаткову угоду № 4 до Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041 (а.с. 48).

Сторони уклали дану додаткову угоду про наступне:

Викласти пункт 6.7 розділу 6 договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041 в такій редакції:

« 6.7. У випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим Договором Користувач сплачує ОСП пеню в розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

ОСП направляє Користувачу окремий рахунок на суму пені та/або штрафу протягом 5 робочих днів після виявлення порушення. Рахунок підлягає оплаті протягом 3 робочих днів від дати отримання.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або, у разі відсутності такої заяви Користувача, ураховує їх як оплату Послуги останнього платежу наступного розрахункового періоду відповідно до пункту 6.2 цього договору. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення (за цим договором). При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.

У разі недотримання ОСП термінів повернення коштів Користувач має право нарахувати пеню в розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів.

За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню».

2.Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами.

15.08.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго») та Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041, з метою приведення договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041 у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2019 № 309 (а.с. 41-46).

Сторони у даній додатковій угоді дійшли згоди викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041 в новій редакції.

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги:

1)плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих Користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2)визначення фактичного обсягу Послуги у розрахунковому місяці здійснюється:

для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР;

для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника;

для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами;

для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами;

для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

З цією метою використовуються дані обліку Адміністратора комерційного обліку.

Пунктом 6.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) передбачено, що Користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості Послуги ОСП наступним чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

Відповідно до п. 6.5 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - Сервіс) з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 6.6 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) передбачено, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Відповідно до п. 6.7 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів.

У разі недотримання ОСП цих термінів Користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Розділом 17 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) сторони узгодили, що умови даної додаткової угоди поширюються на взаємовідносини Сторін, які виникли до її укладення з 01.07.2019 відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України.

20.09.2019 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 24.05.2019 № 0513-02041 (а.с. 47).

Сторони уклали дану додаткову угоду про наступне:

У зв`язку з перетворенням Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», про що внесено відповідний запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Сторони дійшли згоди внести наступні зміни до Договору.

1. В преамбулі Договору та додаткових угод до нього слова Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» замінити словами Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»

2. Змінити по тексту Договору найменування ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на НЕК «УКРЕНЕРГО» у відповідних відмінках.

3. Змінити реквізити НЕК «Укренерго».

4. Усі інші умови Договору залишаються незмінними та Сторони підтверджують свої зобов`язання за ним.

5. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору, складена в двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу. Умови Додаткової угоди поширюються на відносини, які виникли між Сторонами до її укладення.

6.Дана Додаткова угода набуває чинності з дня її підписання сторонами.

На виконання умов Договору відповідач листом від 03.07.2019 №01/26-4376 повідомив НЕК «Укренерго», що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на липень 2019 р. становить 128 млн кВт*год. (а.с.49); листом від 08.08.2019 №01/26-5358 просив позивача прийняти уточнення та повідомив, що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на серпень 2019 р. становить 27 млн кВт*год. (а.с.54); листом від 12.08.2019 №01/26-5399 повідомив НЕК «Укренерго», що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на вересень 2019 р. становить 25 млн кВт*год. (а.с.56); листом від 09.10.2019 №01/26-7258 повідомив НЕК «Укренерго», що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на листопад 2019 р. становить 35 млн кВт*год. (а.с.60); листом від 06.09.2019 №01/26-6215 повідомив НЕК «Укренерго», що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на жовтень 2019 р. становить 31,5 млн кВт*год. (а.с.62); листом від 06.11.2019 №01/26-7999 повідомив НЕК «Укренерго», що плановий обсяг передачі електроенергії за договором на грудень 2019 р. становить 38,2 млн кВт*год. (а.с.65).

Як вбачається з матеріалів справи, виконуючи умови Договору, позивачем (ОСП) надано послуги з передачі електричної енергії відповідачу (Користувачу), а саме:

-за липень 2019 фактичний обсяг переданої електричної енергії - 27115,118 МВт*год., ставка тарифу 347,43 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 11 304 726, 54 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі Послуги за липень 2019 року від 31.07.2019, підписаним сторонами та скріпленим печаткою АТ «Миколаївобленерго», який було отримано відповідачем 12.08.2019, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.50, 51);

-за серпень 2019 фактичний обсяг переданої електричної енергії - 27454,043 МВт*год., ставка тарифу 312,14 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 10 283 405, 98 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі Послуги за серпень 2019 року від 31.08.2019, підписаним сторонами та скріпленим печаткою АТ «Миколаївобленерго», який було отримано відповідачем 13.09.2019, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.52, 53);

- за вересень 2019 фактичний обсяг переданої електричної енергії - 28516,091 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 3 987 918,30 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі Послуги за вересень 2019 року від 30.09.2019, підписаним сторонами та скріпленим печаткою АТ «Миколаївобленерго», який було отримано відповідачем 16.10.2019, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.55, 57);

- за жовтень 2019 фактичний обсяг переданої електричної енергії - 33170,548 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 4 638 834,79 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі Послуги за жовтень 2019 року від 31.10.2019, підписаним сторонами та скріпленим печаткою АТ «Миколаївобленерго», який було отримано відповідачем 19.11.2019, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.61, 63);

- за листопад 2019 фактичний обсяг переданої електричної енергії - 40838,839 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 5 711 229,96 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі Послуги за листопад 2019 року від 30.11.2019, підписаним сторонами та скріпленим печаткою АТ «Миколаївобленерго», який було отримано відповідачем 20.12.2019, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.58, 59);

- за грудень 2019 фактичний обсяг переданої електричної енергії - 44923,287 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 6 282 431,84 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі Послуги за грудень 2019 року від 31.12.2019, підписаним сторонами та скріпленим печаткою АТ «Миколаївобленерго», який було отримано відповідачем 15.01.2020, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.64, 66).

В матеріалах справи містяться Акти коригування:

- до акту від 31 липня 2019 приймання-передачі Послуги з передачі електричної енергії до договору від 24.05.2019 № 0513-02041 акт коригування від 28 листопада 2019, згідно п.1.1 Акту підставами для коригування акту від 31.07.2019 стали зміни фактичних обсягів, скориговані дані: фактичний обсяг переданої електричної енергії - 27614,829 МВт*год., ставка тарифу 347,43 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 11 513 064,05 грн. (а.с.203);

- до акту від 31 серпня 2019 приймання-передачі Послуги з передачі електричної енергії до договору від 24.05.2019 № 0513-02041 акт коригування від 02 січня 2020, згідно п.1.1 Акту підставами для коригування акту від 31.08.2019 стали зміни фактичних обсягів, скориговані дані: фактичний обсяг переданої електричної енергії - 28930,420 МВт*год., ставка тарифу 312,14 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 10 836 409,56 грн. (а.с.204);

- до акту від 30 вересня 2019 приймання-передачі Послуги з передачі електричної енергії до договору від 24.05.2019 № 0513-02041 акт коригування від 17 лютого 2020, згідно п.1.1 Акту підставами для коригування акту від 30.09.2019 стали зміни фактичних обсягів, скориговані дані: фактичний обсяг переданої електричної енергії - 27014,492 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 3 777 922,68 грн. (а.с.205);

- до акту від 31 жовтня 2019 приймання-передачі Послуги з передачі електричної енергії до договору від 24.05.2019 № 0513-02041 акт коригування від 30 березня 2020, згідно п.1.1 Акту підставами для коригування акту від 31.10.2019 стали зміни фактичних обсягів, скориговані дані: фактичний обсяг переданої електричної енергії - 36326,606 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 5 080 203,19 грн. (а.с.206);

- до акту від 30 листопада 2019 приймання-передачі Послуги з передачі електричної енергії до договору від 24.05.2019 № 0513-02041 акт коригування від 18 травня 2020, згідно п.1.1 Акту підставами для коригування акту від 30.11.2019 стали зміни фактичних обсягів, скориговані дані: фактичний обсяг переданої електричної енергії - 42269,974 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 5 911 371,32 грн. (а.с.207);

- до акту від 31 грудня 2019 приймання-передачі Послуги з передачі електричної енергії до договору від 24.05.2019 № 0513-02041 акт коригування від 19 червня 2020, згідно п.1.1 Акту підставами для коригування акту від 31.12.2019 стали зміни фактичних обсягів, скориговані дані: фактичний обсяг переданої електричної енергії - 44577,452 МВт*год., ставка тарифу 116,54 грн/МВт*год., на загальну суму з ПДВ у розмірі 6 234 067,51 грн. (а.с.208).

Вказані акти коригування завірені та надані до суду відповідачем, що спростовує його твердження про не отримання актів від позивача, та не можливості перевірити правильність нарахування пені та штрафу за актами коригування.

Судом встановлено, що відповідачем 26.07.2019 зроблено платіж на суму 1 763 328 грн. з призначенням платежу передача електричної енергії за липень 2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією про надходження коштів на рахунки ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» за період з 01.07.2019 по 27.02.2020 (а.с.68).

Звертаючись до суду позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору від 24.05.2019 про надання послуг з передачі електричної енергії № 0513-02041(в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) не здійснив своєчасно оплату послуг по Договору, погашення поточної заборгованості відбулось після підписання Додаткової угоди №4 від 28.07.2020 до Договору №0513-02041, чим допустив прострочення зобов`язання

Відтак, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг з передачі електричної енергії, стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду та, відповідно, застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору, за порушення зобов`язань за договором.

З огляду на що, позивачем згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи, нараховано пеню та штраф на загальну суму 8 340 672,95 грн.

Предметом позову у справі №915/758/21 є наявність або відсутність підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" штрафних санкцій в загальному розмірі 8 340 672, 95 грн.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.

Передача електричної енергії - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями (п. 60 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно із приписами п. п. 5.1-5.2 Кодексу системи передачі Розділу XI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі передачі електричної енергії електричними мережами Оператора системи передачі від виробників до систем розподілу та споживачів, а також при здійсненні експорту електричної енергії.

Укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання Користувачам доступу до системи передачі.

Як вбачається з матеріалів справи 24.05.2019 НЕК «Укренерго» та АТ «Миколаївобленерго» укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0513-02041, за умовами якого позивач як ОСП зобов`язався надавати послугу з передачі електричної енергії, а відповідач як користувач відповідної послуги зобов`язався здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, укладений між сторонами по справі договір, за яким позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами.

Умовами пунктів 6.2., 6.3., 6.5. договору (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019 року) сторони встановили, що користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця; 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця; 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця; 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед (п. 6.2.).

У разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач: передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги; сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги (п. 6.3.). Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (п. 6.5.).

Наявними у матеріалах справи доказами, серед іншого довідкою АТ «Державний ощадний банк України» від 20.04.2021 № 16/2-10/1833 щодо надходження грошових коштів на поточні рахунки НЕК «Укренерго» за період з 01.07.2019 по 27.02.2020 від контрагента АТ «Миколаївобленерго», підтверджується неналежне виконання відповідачем умов договору, яке полягає у допущенні відповідачем прострочення оплати послуг з передачі електричної енергії (а.с.67-79), що не спростовано відповідачем.

Факт отримання від позивача послуг за вищевказаним Договором не заперечується відповідачем. Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати послуг в обумовлений Договором (в редакції додаткової угоди від 15.08.2019) строк, не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотнього суду не надано.

Відтак, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений розділом 6 договору, відповідач допустив порушення зобов`язання, що є підставою для притягнення останнього до відповідальності, встановленої договором та законодавством.

Пунктом 6.7. договору сторонами встановлено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У відповідності до положень ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

За змістом ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до положень ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

За змістом ч. 1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто, сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 по справі № 916/1777/19.

При цьому, у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, який є меншим або більшим шести місяців (постанова Верховного Суду від 20.08.2021 у справі № 910/13575/20).

З огляду на зміст п. 6.7. договору, яким сторонами погоджено, що пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань, сторонами погоджено інший строк, ніж передбачений статтею 232 Господарського кодексу України, нарахування пені - до повної оплати.

Місцевим господарським судом вірно перевірені надані розрахунки позивача та встановлено, що позивачем розмір штрафу та пені визначений арифметично вірно.

Разом з тим, господарський суд, оцінивши всі фактичні обставини справи, враховавши важливість збереження господарської діяльності відповідача, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, оплату стороною суми основного боргу, причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, з власної ініціативи на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України зменшив розмір заявленої до стягнення суми пені та штрафу на 50% та стягнув з відповідача штрафні санкції у розмірі 4 170 336,48 грн. (8 340 672,95 Х 50%).

Зважаючи на зміст апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення в частині зменшення розміру пені та штрафу з 8 340 672,95 грн. до 4 170 336,48грн.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 Господарського кодексу України).

Згідно із частинами першою та другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція наведена постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 916/880/20.

Відповідно до положень статті 3, частини третьої статті 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

З огляду на викладене, на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, частини першої статті 233 Господарського кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

За встановлених у цій справі обставин, а саме: ступеню виконання зобов`язання відповідачем та поведінки винної сторони (відповідачем погашено основний борг, хоча із незначним простроченням); важливість збереження господарської діяльності відповідача; відсутності в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків саме внаслідок дій відповідача у визначених у цій справі правовідносинах, а також дотримуючись необхідного балансу інтересів сторін у справі, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру пені та штрафу на 50 %.

Визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку ним було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан як відповідача, так і позивача у даній справі.

Такий висновок ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України (зокрема, статей 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України) та відповідає сформованій та сталій судової практиці, у тому числі суду касаційної інстанції, щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Отже, наведені скаржником підстави для скасування рішення місцевого господарського суду не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вказане судове рішення слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.02.2023 у справі №915/758/21залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

19.06.2023р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя А.І. Ярош