ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"15" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/813/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Приватного підприємства "Транс Петроль" про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного підприємства "Транс Петроль"

до Приватного підприємства "Вікінг"

про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транс Петроль" звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства "Вікінг" про визнання права власності за набувальною давністю на транспортні засоби згідно наведеного переліку.

Одночасно з позовом ПП "Транс Петроль" подало заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортні засоби, згідно наведеного переліку, до прийняття рішення у справі або скасування відповідної ухвали, а також заборони будь-якій особі вчиняти будь-які розпорядчі та забезпечувальні дії (відчуження, стягнення, вилучення, затримання, розшук тощо) щодо транспортних засобів до прийняття рішення у справі або скасування відповідної ухвали.

Заява мотивована тим, що позивач добросовісно заволодів майном за відплатними договорами купівлі-продажу укладеними з ПП "Вікінг" в 2016 році, які були визнані недійсними. Пізніше транспортні засоби були отримані за договором купівлі-продажу в 2019 році, який в подальшому також визнано недійсним.

З 2016 року ПП "Транс Петроль" розпоряджається транспортними засобами, як власними, використовуючи його у здійсненні господарської діяльності, тому підприємство вважає себе безтитульним володільцем, який добросовісно заволодів рухомим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти ним понад п`ять років.

26.06.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва відкрито виконавче провадження №59417172 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/646/18, де боржником виступає Приватне підприємство "Вікінг", а стягувачем ТОВ "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой". В рамках провадження винесено постанову про арешт всього майна, що належить боржнику.

Позивач вважає, що транспортні засоби належать йому, а не ПП "Вікінг".

Вказує, що оскільки правова підстава, на якій позивач заволодів рухомим майном відпала, виконавцем у межах виконавчого провадження вживатимуться дії щодо розшуку та реалізації майна боржника - ПП Вікінг", що призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 13.01.2020р. по справі № 922/2163/17, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19.

На підтвердження доводів та вимог заяви про забезпечення позову, позивачем надано копію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 26.06.2019р. про накладення арешту на майно боржника - Приватного підприємства "Вікінг".

Вказана постанова винесена в рамках виконавчого провадження №59417172 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/646/18 від 03.01.2019р.

Дана копія постанови приватного виконавця була роздрукована з Автоматизованої системи виконавчого провадження ще в 2021 році.

Окрім того, заявником надано роздруківку з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо провадження №59417172, в якій міститься інформація про дату відкриття, сторін, стан виконавчого провадження та прізвище приватного виконавця. Разом з тим, з роздруківки не вбачається дата її отримання заявником.

Також заявником надано адвокатський запит від 13.06.2023р., адресований регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в м.Києві, щодо надання інформації про власника транспортних засобів згідно переліку.

Слід вказати, що доказування необхідності вжиття заходів забезпечення позову повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст.73,74,76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Сам факт зазначення в тексті заяви, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду та захист порушених прав заявника не є достатньою підставою для задоволення зазначеної заяви.

Фактично в обґрунтування можливості реалізації спірних транспортних засобів, як майна ПП "Вікінг", заявником надано постанову про накладення арешту в 2019 році. Водночас, відомості щодо стану виконавчого провадження на дату звернення до суду у матеріалах заяви відсутні.

Наведене позбавляє суд можливості встановити дійсну загрозу позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені права/інтереси.

З огляду на наведене, заявник не надав суду належних доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, які свідчили б про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Подана заява мотивована виключно припущенням про ймовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, яке не підтверджене доказами, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи той факт, що заявником не надано належних доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, судом не перевіряється розумність, співмірність і адекватність вимог заявника стосовно забезпечення позову із предметом позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Транс Петроль" в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, згідно наведеного переліку, до прийняття рішення у справі або скасування відповідної ухвали, а також заборони будь-якій особі вчиняти будь-які розпорядчі та забезпечувальні дії (відчуження, стягнення, вилучення, затримання, розшук тощо) щодо транспортних засобів до прийняття рішення у справі або скасування відповідної ухвали.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2- заявнику (рек., ел.пошта: )