ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. Справа№ 910/4618/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 13.06.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 13.03.2023 (повний текст складено 21.03.2023)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020

у справі № 910/4618/20 (суддя Босий В.П.)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп"

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

У квітні 2020 Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №6 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Хотел Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан.

Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок укладеного інвестиційного договору між позивачем-2 та відповідачем-1 останній здійснив будівництво прибудови до гуртожитку № 7 по вул. Лейпцизькій, 16, літА1 та вул. Лейпцизькій, 16, літ А.

У 2012 році прибудови оформлені у власність відповідача-1, а у 2015 році здійснено прибудову будинку охорони 5 кв.м. та переходу 80 кв.м між цокольним поверхом та прибудовою без дозвільних документів.

Вказані відомості стали відомі позивачу в рамках кримінального провадження № 0000393 від 04.08.2017.

Вищевказані будівлі експлуатуються відповідачем-1 як будинок охорони та хол готелю "Чорне море" без прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, позов задоволено: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловим приміщенням ТОВ «КІОД-1», на користь Київської міської державної адміністрації та Університету.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.05.2021 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КІОД-1» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020.

Короткий зміст та мотиви заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

03.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив суд здійснити перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, за нововиявленими обставинами, за результатами перегляду ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20 відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4898/16 залишено в силі.

Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована тим, що обставини, зазначені заявником у його заяві, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати, заяву відповідача-2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами задовольнити, а саме ухвалити про здійснення перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, за нововиявленими обставинами, справу №910/4618/20 повернути для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що подані відповідачем-2 висновки експертизи за своєю правовою природою є новими доказами, такими як листи, накладні, розрахунки, акти тощо, оскільки на думку скаржника, судовими експертами при виконанні експертизи проаналізовано обставини справи та правовідносини сторін, які існували під час розгляду справи №910/4618/20, та зроблено певні висновки щодо застосування норм права та приналежності частини земельної ділянки. Але виконаною експертизою не створено нових доказів у справі, які пов`язані із предметом спору та з`явились після розгляду справи по суті.

Скаржник зазначає, що приймаючи рішення у справі щодо усунення перешкод у користуванні земельної ділянки площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку №7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловими приміщеннями ТОВ «Кіод-1», господарськими судами не було враховано обставини, які існували на момент прийняття судових рішень у справі, та що мають безпосередній вплив на вірне вирішення справи.

Крім того, відподвіач-2 вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що з моменту набуття ТОВ «Кіод-1» права власності на вище перелічені об`єкти нежитлової нерухомості, за положеннями статті 120 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на момент набуття права власності, ТОВ «Кіод-1» набуло права на частину земельної ділянки за кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, а таким чином об`єкти (будинок охорони та перехід між цокольним поверхом гуртожиток №7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловими приміщеннями ТОВ «Кіод-1») збудовані на земельній ділянці, частина якої за законом належить ТОВ «Кіод-1».

За вказаних обставин, апелянт вказує, що не самі висновки експертизи, які виконано 2022-2023 роках є нововиявленими обставинами у даній справі, а встановлені ними обставини, які не були відомі суду під час розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, Київським національним університетом технологій та дизайну подано відзив, у якому позивач-2 зазначає, що в апеляційній скарзі ТОВ «Кіод-1» не наведено жодних доводів щодо нововиявлених або виключних обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, крім того, ані висновок експерта №35/22 від 14.12.2022 від 14.12.2022, ані висновок науково-правової експертизи №3/112 від 28.12.2022 не містять нововиявлених обставин в розумінні пункту 1 частини 2 статті 230 Господарського процесуального кодексу України. За вказаних обставин позвиач-2 просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу подано також заступником керівника Печерської окружної прокуратури, який зазначив, що ТОВ «Кіод-1» не доведено існування обставин, які є нововиявленими в розумінні статті 230 Господарського процесуального кодексу України, що мають істотне значення для справи, у зв`язку з чим просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, іншими учасниками справи не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

Колегія суддів зазначає, що учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, водночас представник позивача-1 в судове засідання 13.06.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача-1.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Київській області 06.08.2019 проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована по вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва (з кадастровим номером :82:186:0008).

Згідно акту перевірки №404-ДК/380/АП/09/01/19 від 06.08.2019 встановлено, що Київська міська державна адміністрація (відповідач-1) самовільно займає земельну ділянку площею 0,0080 га. Аналогічне порушення зафіксовано в акті перевірки за №243-ДК/232/АП/09/01/-17 від 19.10.2017.

Як зазначив прокурор, ТОВ «Кіод-1» самовільно, незаконно, без оформлення жодних дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію, виконав будівельні роботи з будівництва переходу площею 80 м2 між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою, і на даний час експлуатує зазначені будівлі шляхом передачі в користування ТОВ «Блек Сі Хотел Груп».

Вказані обставини і стали підставою для звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну з даним позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан.

Рішенням суду у даній справі, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, зобов`язано ТОВ «Кіод-1» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловим приміщенням ТОВ «Кіод-1», на користь Київської міської державної адміністрації та Університету.

Вказане рішення мотивоване тим, що всупереч вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України відповідач 1 незаконно, самовільно займає земельну ділянку площею 80 м2, на якій збудовано перехід, що з`єднує цокольний поверх гуртожитку № 7 Університету та нежитлову будівлю.

Враховуючи викладене, перехід між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою до гуртожитку, що розміщені на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16 є самочинним будівництвом, а земельна ділянка площею 80 кв.м є самовільно зайнятою.

Також судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 у справі № 826/8693/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020, позов Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ТОВ «Кіод-1» про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю, зобов`язано ТОВ «Кіод-1» знести будинок охорони та перехід між цокольним поверхом гуртожитку та нежитловою будівлею на вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва.

03.01.2023 ТОВ «Кіод-1» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 за нововиявленими обставинами.

Вказана заява мотивована тим, що приймаючи рішення у даній справі про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою, судами не було враховано обставини, які існували на момент приймання судових рішень, та які мають безпосередній вплив на вірне вирішення справи.

Зокрема, заявник вказує, що з моменту набуття ним права власності на нежитлове приміщення цокольного поверху гуртожитку №7 загальною площею 737,40 кв.м та нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 1 814,80 кв.м, прибудовану до будівлі гуртожитку, та які розташовані на земельній ділянці площею 0,7454 (кадастровий номер :82:186:0008) за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, за положеннями ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент набуття права власності, заявник набув права на частину спірної земельної ділянки, а відтак об`єкти нерухомого майна (будинок охорони та перехід між цокольним поверхом гуртожитку №7 Київського національного університету технологій та дизайну) збудовані саме на земельній ділянці, яка за законом належить ТОВ «Кіод-1».

За твердженнями заявника, нововиявленими обставинами, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, у даному випадку є встановлення права відповідача-1 як власника об`єктів нерухомості на частину земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008 по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, а саме на:

- земельну ділянку площею 1 704,0 кв.м, яка необхідна для обслуговування нежилої будівлі літ. «А» загальною площею 1814,80 кв.м, прибудованої до будівлі гуртожитку №7 за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16;

- земельну ділянку площею 591,0 кв.м, яка необхідна для обслуговування нежилого приміщення цокольного поверху гуртожитку №7 загальною площею 737,4 кв.м, що складає 7/100 частин від будівлі гуртожитку за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16 та нежитлової будівлі літ. «А» загальною площею 1814,80 кв.м, прибудованої до будівлі гуртожитку №7 за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16.

Вказані нововиявлені обставини, на думку заявника, підтверджуються висновком №3/112 від 28.12.2022 науково-правової експертизи (експерта з питань права) щодо прав на земельну ділянку особи, яка набула права власності на будівлю або споруду, з урахуванням положень щодо застосування аналогії закону та аналогії права, виконаним науковим експертом з питань права Ріпенком А.І., а також висновком експерта №35/22 від 14.12.2022 судової земельно-технічної експертизи для подання до суду, виконаним судовим експертом Рапач К.В.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд зазначає, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, яка визначена процесуальним законом, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19).

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (Судом враховано позицію Верховного Суду викладену у постанові від 27.06.2019 року у справі №541/2460/16-ц).

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Як зазначалось вище, як на нововиявлену обставину заявник посилався на те, що під час розгляду даної справи не досліджувалась обставина наявності права відповідача-1 як власника об`єктів нерухомості на частину земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008 по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, яке виникло у нього в силу приписів статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, чинних в редакції, що діяли на момент набуття права власності на нерухоме майно. Дані обставини, як вважає заявник, було встановлено висновком №3/112 від 28.12.2022 науково-правової експертизи (експерта з питань права) та висновком експерта №35/22 від 14.12.2022 судової земельно-технічної експертизи.

Разом з тим, як правильно зазначено судом першої інстанції всі доводи представника ТОВ «Кіод-1» фактично зводяться до переоцінки встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин та застосування норм права при дослідженні спірних правовідносин.

Слід зазначити, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Христов проти України», no. 24465/04, від 19.02.2009р., «Пономарьов проти України», no. 3236/03, від 03.04.2008р.).

Крім того, необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідачем-1 в якості посилання на існування нововиявлених обставин долучено до матеріалів справи висновок №3/112 від 28.12.2022 науково-правової експертизи (експерта з питань права) щодо прав на земельну ділянку особи, яка набула права власності на будівлю або споруду, з урахуванням положень щодо застосування аналогії закону та аналогії права, виконаним науковим експертом з питань права Ріпенком А.І., а також висновок експерта №35/22 від 14.12.2022 судової земельно-технічної експертизи для подання до суду, виконаним судовим експертом Рапач К.В.

Заявник зазначив, що нововиявленими обставинами є не самі експертні висновки, а обставини, які були встановлено у даних експертних висновках, адже, при виконанні експертиз судовими експертами проаналізовано обставини справи та правовідносини сторін, які існували під час розгляду справи №910/4618/20, та зроблено певні висновки щодо застосування норм права та приналежності частини земельної ділянки.

Так, Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За змістом статті 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно зі статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про те, що висновок експерта №35/22 від 14.12.2022 судової земельно-технічної експертизи є доказом, який мав бути оцінений судом разом з іншими доказами під час розгляду даної справи, та міг бути поданий відповідачем-1 в суд першої інстанції для підтвердження власної позиції, чого за час розгляду даної справи зроблено не було.

В свою чергу, за змістом статті 109 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Отже, висновок №3/112 від 28.12.2022 науково-правової експертизи (експерта з питань права) щодо прав на земельну ділянку особи, яка набула права власності на будівлю або споруду, з урахуванням положень щодо застосування аналогії закону та аналогії права взагалі не є доказом в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України та не може встановлювати нових обставин, які не були та не могли бути відомі суду під час розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, за змістом приписів чинного процесуального законодавства не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що подана відповідачем заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спробою переоцінки доказів, що вже досліджувалися судом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За приписами частини 4 статті 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що наведені заявником у заяві обставини, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу, та не спростовують викладених в рішенні суду обставин, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі № 910/4618/20 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для її скасування не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в ухвалі висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 у справі №910/4618/20 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 у справі №910/4618/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 у справі №910/4618/20 залишити без змін.

Матеріали справи №910/4618/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено: 16.06.2023.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська