ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2023 Справа № 914/880/23

Господарський суд Львівської області, розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, про грошові вимоги до боржника Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Яворів, Львівська область, в сумі 293423,76 грн.

у справі за заявою: Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), м. Яворів, Львівська область

про: банкрутство Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Івана Хрестителя, 53; ідентифікаційний код 24298033)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Лабай Х.А.

За участю представників:

від Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району): Антонів М.Ю.;

від боржника: Прийма І.С.;

від АТ «НАК «Нафтогаз України» Юзвенко В.Г. (у режимі відеоконференції);

від Яворівської районної державної адміністрації: не з`явився;

від ГУ ДПС у Львівській області: Підгайний О.І.;

від ПП «Галполітрейд-Постач»: не з`явився;

від ДП зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»: Позднякова І.О. (у режимі відеоконференції);

розпорядник майна: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про відкриття провадження у справі про банкрутство Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Івана Хрестителя, 53; ідентифікаційний код 24298033).

Ухвалою суду від 21.03.2023 прийнято до розгляду заяву Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) про відкриття провадження у справі про банкрутство Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Івана Хрестителя, 53; ідентифікаційний код 24298033) та призначено підготовче засідання суду на 03.04.2023.

Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Івана Хрестителя, 53; ідентифікаційний код 24298033); визнано вимоги кредитора - Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) в сумі 36256,82 грн. основного боргу, 26840,00 грн. сплаченого судового збору, 60300,00 грн. авансування винагороди арбітражному керуючому; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (ідентифікаційний код 24298033); введено процедуру розпорядження майном Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (ідентифікаційний код 24298033); розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Мудрика Івана Владиславовича; постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (ідентифікаційний код 24298033); попереднє засідання суду призначено на 22.05.2023.

На розгляд Господарського суду Львівської області від Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла заява (вх.№ 1620/23 від 24.04.2023) з грошовими вимогами до Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району в сумі 293423,76 грн.

Ухвалою суду від 24.04.2023 заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про грошові вимоги до боржника Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району в сумі 293423,76 грн. прийнято до розгляду.

22.05.2023 від арбітражного керуючого надійшов звіт розпорядника майна боржника та повідомлення про розгляд кредиторських вимог АТ НАК «Нафтогаз України», в якому останній не заперечував проти їх визнання.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до боржника в сумі 293423,76 грн. слід визнати повністю, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частина 2 вказаної статті передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є і договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника, 27.12.2013 між АТ НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та Будинкоуправлінням №1 Яворівської КЕЧ району (покупець) були укладені договори постачання природного газу №1484-ТЕ-21 та №1485-БО-21.

Як зазначає заявник, покупець свої зобов`язання за договорами виконував неналежним чином, розрахунки за придбаний природний газ здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у лютому 2018 року НАК «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовами до боржника про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Господарський суд Львівської області рішенням від 16.05.2018 у справі №914/366/18 стягнув з БУ № 1 Яворівської КЕЧ району на користь НАК «Нафтогаз України» пеню у розмірі 29641,72 грн, 3 % річних у розмірі 4350,84 грн, інфляційні втрати у розмірі 48976,08 грн, витрати на сплату судового збору у сумі 1744,38 грн., та рішенням від 17.05.2018 у справі №914/367/18, зміненим постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2018, стягнув з БУ № 1 Яворівської КЕЧ району на користь НАК «Нафтогаз України» пеню у розмірі 99999,00 грн, 3 % річних у розмірі 9000,69 грн, інфляційні втрати у розмірі 126140,29 грн, витрати на сплату судового збору у сумі 3528,00 грн.

Судове рішення у справі №914/366/18 боржник виконав частково, погасив витрати на сплату судового збору у сумі 1744,38 грн. Залишок непогашеної заборгованості становить загальну суму 52968,64 грн. Судове рішення у справі №914/367/18 боржник виконав також частково, погасив витрати на сплату судового збору у сумі 3528,00 грн. Залишок непогашеної заборгованості становить загальну суму 235087,12 грн.

Отже, на підставі наведеного, заявник в межах справи про банкрутство заявив грошові вимоги до боржника в загальній сумі 288055,76 грн., з яких 129640,72 грн. пеня, 13351,53 грн. 3% річних, 145063,51 грн. інфляційні втрати.

На виконання вимог ухвали суду від 24.04.2023, арбітражний керуючий подав повідомлення про розгляд кредиторських вимог керуючого реструктуризацією боргів боржника разом із письмовою відповіддю НАК «Нафтогаз України» на запит ліквідатора, з яких вбачається, що дані грошові вимоги до БУ №1 Яворівської КЕЧ району визнаються та підтверджуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо преюдиційності встановленої обставини суд зазначає наступне:

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиційності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиційності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиційності.

Таким чином, враховуючи, що рішеннями у справах №914/366/18 та №914/367/18 Господарським судом Львівської області вже було підтверджено наявність заборгованості у боржника, суд вважає доведеним факт наявності у відповідача заборгованості перед заявником, яка станом на момент звернення із даною заявою про грошові вимоги становить - 288055,76 грн., з яких 129640,72 грн. пеня, 13351,53 грн. 3% річних, 145063,51 грн. інфляційні втрати.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про визнання кредиторських вимог до боржника з доданими до неї документами, відзив боржника на заяву з кредиторськими вимогами до боржника та повідомлення розпорядника майна про результати розгляду кредиторської заяви, дійшов висновку, що грошові вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» слід визнати в сумі 288055,76 грн. Також визнанню підлягає сплачений судовий збір в сумі 5 368,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код: 20077720) визнати в сумі 293423,76 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Будинкоуправління № 1 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (ідентифікаційний код 24298033), з яких: 5368,00 грн перша черга; 158415,04 грн четверта черга; 129640,72 грн (пеня) шоста черга.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 16.06.2023.

Суддя Артимович В.М.