ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/179/23
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне"
до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча
компанія" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна
про стягнення заборгованості 648 611 грн. 82 коп.
за зустрічним позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча
компанія" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне"
про стягнення заборгованості 72 393 грн 63 коп.
В засіданні приймали участь:
Представник позивача: не з`явився;
Представник відповідача: Бондаренко Олександра Вячеславівна (поза межами залу).
21 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 648 611 грн 82 коп.
Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/179/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне" до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості в сумі 648 611 грн 82 коп. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21 березня 2023 року.
Ухвалою суду від 15 березня 2023 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №918/179/23, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №918/179/23, підготовче засідання у справі №918/179/23 призначено на 21 березня 2023 року.
16 травня 2023 року рішенням суду первісний позов задоволено в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.
19 травня 2023 року через відділ канцелярії позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34 986 грн. 12 коп., оскільки судом при винесенні рішення, не вирішено питання розподілу судових витрат на правничу допомогу.
Ухвалою від 23 травня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне", адвоката Чупріна Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на "06" червня 2023 р. Запропоновано Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" подати, у разі наявності, заперечення щодо стягнення заявленої суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
В судовому засіданні 06 червня 2023 року позивач не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, у свою чергу відповідач просив суд зменшити розмір необґрунтовано значно завищених витрат на професійну правничу допомогу адвоката до максимально розумного розміру таких витрат в сумі 2 000 грн 00 коп.
Суд, розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне", адвоката Чупріна Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення, зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із судового збору у розмірі 9 729 грн. 18 коп. та витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги у розмірі 30 000 грн. 00 коп.
Законодавець передбачив подання доказів понесених витрат до закінчення розгляду справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, позивач мав подати такі докази у відповідні строки (п`ятиденний строк після ухвалення рішення з урахуванням того, що 5-й день строку припадає на вихідний день - неділю та переноситься на перший після нього робочий день).
Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 у справі №922/4366/16).
Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі, безпосередньо у позовній заяві, виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, вчинивши відповідну заяву, а саме: 19 травня 2023 року.
Як вбачається із матеріалів справи заява представника позивача про стягнення витрат понесених по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/179/23 із доказами понесення таких витрат направлена на електронну адресу Господарського суду Рівненської області 19 травня 2023 року, тобто в межах процесуального строку, встановленого законом.
Отже, стороною позивача дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи зазначені норми права, суд розглядає заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне", адвоката Чупріна Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення після ухвалення рішення у даній справі.
Господарський суд, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне", адвоката Чупріна Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, прийшов до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.
За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Отже, у положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ст. 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою позовної заяви, оскільки з огляду на положення ч.ч. 5-7 ст. 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.
Із позовної заяви вбачається, що позивач повідомляв про орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн. 00 коп.
Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 лютого 2023 року між адвокатом Чупріним Андрієм Олеговичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне" (далі - замовник) укладено Договір про надання правової допомоги № 15/02-1 (далі - Договір).
На умовах цього договору адвокат приймає доручення на здійснення представництва та захисту прав та інтересів Клієнта в усіх цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних та інших судових та судових провадженнях (справах), у судах всіх інстанцій, під час проведення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, в усіх органах державної влади та органах державної влади та органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатові гонорар та відшкодувати понесені витрати у зв`язку з виконанням доручення. Під бажанням для Клієнта результатом виконання доручення сторони розуміють: Належне представництво та захист прав та законних інтересів Клієнта (розділ 1 Договору).
Згідно пункту 6.1. Договору, Адвокат має право на встановленому цим договором. Клієнт сплачує на користь Адвоката гонорар в якості оплати послуг Адвоката в порядку та на умовах, визначених в додаткових угодах до цього Договору (пункт 6.2. Договору).
Відповідно пункту 6.3. Договору право Адвоката на отримання гонорару виникає відповідно з: закінчення календарного місяця; по закінченню доби згідно кількості відпрацьованих годин; по закінченню виконання дій; з моменту досягнення позитивного результату з виконання доручення тощо.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання доручення та зобов`язань за цим договором (п. 8.1. Договору).
05 лютого 2023 року між адвокатом та клієнтом укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, згідно з якою сторони узгодили, що дана угода визначає розмір та порядок оплати Клієнтом за надані послуги правовоїдопомоги (гонорару).
- розрахунок вартості наданих послуг здійснюється із визначення вартості в розмірі 1500 грн. 00 коп. за годину наданих послуг;
- орієнтовна вартість послуги: 30 000 грн. 00 коп.
05 квітня 2023 року між адвокатом та клієнтом укладено Додаткову угоду № 1/1 до Договору, згідно з якою сторони узгодили, що у зв`язку зі збільшенням об`єму надання послуг, сторони досягли згоди змінити орієнтовну вартість до 40 000 грн. 00 коп.
Згідно Акту приймання-передачі наданої правової допомоги розмір вартості наданих адвокатом послуг визначається сталими сумами за виконання конкретних завдань. Зокрема:
1. Ознайомлення з первинною документацією, складання позовної заяви та направлення її до відповідача та суду 4 500 грн. 00 коп.;
2. аналіз відзиву 1500 грн. 00 коп.;
3. відповідь на відзив 1500 грн. 00 коп.;
4. участь у підготовчому засіданні 1500 грн. 00 коп.;
5. аналіз зустрічної позовної заяви - 3000 грн. 00 коп.
6. складання та направлення відповідачу відзиву на зустрічний позов - 3000 грн. 00 коп.;
7. участь у підготовчому засіданні - 1500 грн. 00 коп.
8. участь у підготовчому засіданні - 1500 грн. 00 коп.
9. подання заяви до Львівського торгово- промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин та отримання сертифікату - 3 000 грн. 00 коп.;
10. участь у підготовчому засіданні - 1500 грн. 00 коп.;
11. аналіз отриманих від відповідача додаткових пояснень - 1500 грн. 00 коп.
12. аналіз отриманих від відповідача заперечень - 1500 грн. 00 коп.
13. участь у підготовчому засіданні - 1500 грн. 00 коп. та гонорар успіху 1% від суми задоволення позовних вимог - 6 486 грн. 12 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що Договір та Додаткова угода до Договору є укладеними, підписані уповноваженими сторонами та скріплені відтисками печатки позивача, на час розгляду справи доказів недійсності договору та Додаткової угоди до нього, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.
Позивачем долучено до матеріалів справи акт наданих послуг, з якого вбачається, що клієнтом прийнято обумовлений вид та обсяг правової допомоги у розмірі 34 986 грн. 12 коп.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В матеріалах справи наявні заперечення відповідача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката у загальному розмірі 34 986 грн. 12 коп.
Господарський суд враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: East/West Alliance Limited проти України від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Ла-вентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.
У даному випадку суд приймає до уваги, ті обставини, що під час розгляду справи відбулося два судових засідання на яких був присутній представник позивача в режимі ВКЗ.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Сторони підписали між собою акт наданих послуг, з якого вбачається, що клієнтом прийнято обумовлений вид та обсяг правової допомоги у розмірі 34 986 грн. 12 коп.
В матеріалах справи наявні заперечення відповідача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката у загальному розмірі 34 986 грн. 12 коп.
В обґрунтування необхідності зменшення розміру витрат позивача на правову професійну допомогу відповідач зазначає, що представник позивача брав участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ, а тому сума 1 500 грн. за участь кожного судового засідання є безпідставною та необґрунтованою.
Враховуючи викладене відповідач вважає, що заявлений представником позивача розмір на відшкодування правової допомоги в розмірі 34 986 грн. 12 коп. є надмірним, неспівмірним зі складністю справи та необґрунтованим.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19 зазначив, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК)
При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату адвокатських послуг суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України.
Суд надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат пов`язаних із розміром справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення суми відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Сума, яка відповідає критерію розумної необхідності таких витрат є в розмірі 12 000 грн. 00 коп.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу, які просить позивач відшкодувати за рахунок відповідача, не є співмірними із складністю справи.
Зважаючи на викладене у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника ТОВ "Укрінстал Рівне" адвоката Чупріна А.О. про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення із відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, а саме: 12 000 грн 00 коп.
У решті витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 22 986 грн 12 коп. суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 196, 221, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінстал Рівне" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №918/179/23 задоволити частково.
3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано - 12.06.2023 року.
Суддя Вадим Торчинюк