ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Справа № 906/1347/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - Бурчак Ю.І., адвокат (в режимі відеоконфернції);

відповідача - Тестова Н.В., директор;

апелянта - Сичов Д.В., адвокат (в режимі відеоконфернції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Блейд Плюс" та заяву Приватного підприємства "МУН" про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року (повний текст складено 08.02.2023) у справі №906/1347/21 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Приватного підприємства "МУН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н"

про стягнення 867 498,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року в задоволенні заяви Приватного підприємства "Блейд Плюс" про заміну стягувача у справі №906/1347/21 за позовом Приватного підприємства "МУН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н" про стягнення 867 498,00 грн - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ПП "Блейд Плюс" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким замінити стягувача - ПП "МУН" на ПП "Блейд Плюс" на підставі договору про відступлення права вимоги грошового зобов`язання №2 від 02.01.2023 з правом вимоги до ТОВ "Паритет Н" на борг в сумі 867 498,00 грн.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі №906/1347/21 апеляційну скаргу ПП "Блейд Плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06.02.2023 - залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та докази надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів ПП "МУН" та ТОВ "Паритет Н".

06.04.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, до якого долучає платіжну інструкцію №4 від 31.03.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 у справі №906/1347/21 поновлено Приватному підприємству "Блейд Плюс" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Блейд Плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року у справі №906/1347/21. Призначено справу №906/1347/21 до розгляду на 18 травня 2023 р. об 12:30 год.

11.05.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника ПП "МУН" надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги ПП "Блейд Плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06.02.2023 у справі №906/1347/21. У вказаній заяві заявник просить суд апеляційну скаргу ПП "Блейд Плюс" задоволити повністю, а оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким замінити ПП "МУН" як стягувача у справі №906/1347/21 на нового кредитора - ПП "Блейд Плюс" з правом вимоги до ТОВ "Паритет Н" на підставі договору про відступлення права вимоги грошового зобов`язання №2 від 02.01.2023.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 заяву Приватного підприємства "МУН" про приєднання до апеляційної скарги Приватного підприємства "Блейд Плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року у справі №906/1347/21 - задоволено. Приєднано заяву Приватного підприємства "МУН" до апеляційної скарги Приватного підприємства "Блейд Плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року у справі №906/1347/21. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 18.05.2023 об 12:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 у справі №906/1347/21 розгляд справи відкладено на 08 червня 2023 р. о 12:30 год.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі, в заяві про приєднання до апеляційної скарги та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 у справі №906/1347/21 затверджено мирову угоду, укладену 22.04.2022 між Приватним підприємством "МУН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет Н". Провадження у справі закрито за п.7 ч.1 ст.231 ГПК України.

За умовами мирової угоди від 22.04.2022 ТОВ "Паритет Н" з метою мирного врегулювання спору зобов`язалось сплатити на користь ПП "МУН" 867 498,00 грн, що становить вартість рухомого майна, рівними частинами протягом 12 календарних місяців.

Перший платіж у сумі 72291 грн 50 коп. має бути здійснено до кінця місяця, наступного за місяцем, в якому було припинено або скасовано воєнний стан в Україні. Подальші платежі мають здійснюватися щомісячно, до кінця кожного наступного календарного місяця.

18.01.2023 до Господарського суду Житомирської області від Приватного підприємства "Блейд Плюс" надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, в якій ПП "Блейд Плюс" просить суд замінити Приватне підприємство "МУН", як стягувача у справі №906/1347/21, на нового кредитора - ПП "Блейд Плюс" на підставі договору про відступлення права вимоги грошового зобов`язання №2 від 02.01.2023, а саме: ПП "Блейд Плюс" з правом вимоги до ТзОВ "Паритет Н" на борг в сумі 867 498,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на обставину укладення між ПП "МУН" та ПП "Блейд Плюс" договору про відступлення права вимоги грошового зобов`язання №2 від 02.01.2023, згідно умов якого ПП "МУН" (первісний кредитор) відступив на користь ПП "Блейд Плюс" (новий кредитор) право вимоги до боржника - ТзОВ "Паритет Н", яке виникло на підставі укладеної між первісним кредиторм і боржником мирової угоди від 22.04.2022, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 у справі №906/1347/21 в результаті врегулювання спору щодо неповернення рухомого майна - транспортних засобів, які були передані на зберігання ПП "МУН", як поклажодавцем, ТОВ "Паритет Н", як зберігачу, за договором відповідального зберігання №1 від 26.06.2019 та додаткової угоди №1 від 03.01.2020 до цього договору.

Також до заяви додано лист ПП "МУН" №04/01/23 від 02.01.2023, в якому останнє не заперечує проти заміни його, як стягувача за ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 у справі №906/1347/21 на нового кредитора - ПП "Блейд Плюс" (а.с.163).

Місцевий господарський суд, розглянувши подану заяву, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ст.52 ГПК України, відповідно до якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відтак, процесуальним правонаступництвом є перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, а також у випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14).

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків.

Тобто, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).

Отже, сингулярне правонаступництво здійснюється безпосередньо у зобов`язанні шляхом укладення відповідного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про заміну сторони її правонаступником заявник посилається на обставину укладення між ПП "МУН" та ПП "Блейд Плюс" договору про відступлення права вимоги грошового зобов`язання №2 від 02.01.2023 (далі - договір про відступлення права вимоги), згідно п.2.1 якого, в порядку та на умовах цього договору новий кредитор (ПП "Блейд Плюс") зобов`язується сплатити первісному кредитору (ПП "МУН") грошові кошти в сумі, яка визначена п.4.1 цього договору, а первісний кредитор зобов`язується відступити новому кредитору право вимоги до боржника (ТОВ "Паритет Н"), яке виникло на підставі укладеної між первісним кредитором та боржником мирової угоди від 22.04.2022 року, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 року у справі №906/1347/21, в результаті врегулювання спору щодо неповернення рухомого майна - транспортних засобів, які були передані на зберігання ПП "МУН", як поклажодавцем, ТОВ "Паритет Н", як зберігачу, за договором відповідального зберігання №1 від 26.06.2019 року, та додаткової угоди №1 від 03.01.2020 року до цього договору (а.с.157-162).

Пунктом 4.1 договору про відступлення права вимоги сторони визначили, що ціна договору складає 867498,00 грн.

Відповідно до пп.1.1.1 п.1.1 договору про відступлення права вимоги, боржник - боржник згідно ухвали Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 року у справі №906/1347/21 про затвердження мирової угоди, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н".

За умовами пп.1.1.2 п.1.1 договору про відступлення права вимоги заборгованість - грошові зобов`язання боржника перед первісним кредитором, що виникли на підставі укладеної між ними мирової угоди від 22.04.2022 року, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 року у справі №906/1347/21, в результаті врегулювання спору щодо неповернення рухомого майна - транспортних засобів, які були передані на зберігання ПП "МУН", як поклажодавцем, ТОВ "Паритет Н", як зберігачу, за договором відповідального зберігання №1 від 26.06.2019 року, та додаткової угоди №1 від 03.01.2020 року до цього договору.

Розмір заборгованості становить 867498,00 грн. та підтверджений Рішенням суду.

Рішення суду - ухвала Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 року у справі № 906/1347/21 .

Статею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

В той же час, за своєю правовою природою мирова угода є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами, а ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Як вбачається з умов договору про відступлення права вимоги, сторони домовились про перехід права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли на підставі мирової угоди від 22.04.2022, затвердженої ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 у справі №906/1347/21.

Однак за загальним правилом судове рішення (ухвала, рішення, постанова, судовий наказ) забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але воно не породжує такого зобов`язання.

Апеляційний суд звертає увагу, що статтями 509, 512 ЦК України передбачено можливість передання своїх прав кредитором іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) лише стосовно зобов`язальних правовідносин, а не стосовно обов`язків, що виникли на підставі судових рішень.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Отже, укладаючи договір про відступлення права вимоги грошового зобов`язання №2 від 02.01.2023, сторони безпідставно вважали, що грошове зобов`язання у боржника виникло на підставі ухвали суду від 28.04.2022 у справі №906/1347/21, враховуючи те, що матеріальні правовідносини між ПП "МУН" та ТзОВ "Паритет Н" виникли на підставі договору відповідального зберігання №1 від 26.06.2019.

При укладенні договору про відступлення права вимоги, сторони у справі не замінюючи кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду, шляхом укладення цивільно-правової угоди, чинним законодавством не передбачена.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №904/148/18 та від 10.07.2018 у справі №922/3535/15.

Крім того, як вже зазначалося вище, відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Таким чином, доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення.

При цьому, документи, які підтверджують право вимоги повинні стосуватись не тільки підстав виникнення зобов`язання (договір, делікт, інші юридичні факти), а також доказів його виконання (платіжні документи, акти виконаних робіт чи послуг та інше). При цьому останні характеризують фактичну наявність боргу, його розмір, тобто об`єм переданого матеріального права.

У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Обсяг цих документів визначається залежно від конкретних обставин справи та, зокрема, умов договору про відступлення прав вимоги, оскільки за загальним правилом до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №911/3217/15.

Отже, правонаступник повинен доводити своє право вимоги лише фізично маючи у себе оригінали документів про право вимоги, як докази наявності матеріального права. Без наявності цих документів право вимоги у правонаступника відсутнє.

У постанові від 01.06.2021 у справі №911/2581/14 Верховний Суд вказав, що у разі правонаступництва з підстав, передбачених ст.ст. 512, 514 ЦК України, суд має дослідити та надати оцінку відповідним доказам, зокрема тим, на які послався заявник, обґрунтовуючи та підтверджуючи свої вимоги, при зверненні із відповідною заявою у справі: договорів відступлення права вимоги, актів приймання-передачі прав вимоги, актів приймання-передачі документів, розрахункових документів, тощо.

Так, у відповідності до п.3.1.2 договору про відступлення права вимоги, право вимоги до нового кредитора переходить з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора вказаний у п.12 цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за рішенням суду, про що між первісним кредитором та новим кредитором в день зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною даного договору.

Тобто, належними та достатніми доказами переходу до ПП "Блейд Плюс" прав нового кредитора у відповідності до умов договору про відступлення права вимоги є не лише відповідний договір, але й доказ сплати ПП "Блейд Плюс" на рахунок ПП "МУН" грошових коштів у розмірі ціни договору та Акт приймання-передачі права вимоги, складений між цими особами.

Натомість, Приватним Підприємством "Блейд Плюс" при поданні до суду першої інстанції заяви про заміну сторони правонаступником не було долучено до вказаної заяви ні доказів сплати ПП "Блейд Плюс" на рахунок ПП "МУН" грошових коштів у розмірі ціни договору, ні Акту приймання-передачі права вимоги за вказаним договором.

При цьому, лист Приватного підприємства "МУН" від 02.01.2023 вих. №4 про те, що останнє не заперечує проти заміни ПП "МУН" як стягувача за ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.04.2022 року у справі №906/1347/21 на правонаступника, нового кредитора ПП "Блейд Плюс" - не є належним, достатнім та допустимим доказом переходу до ПП "Блейд Плюс" права вимоги до ТОВ "Паритет Н", оскільки відповідний лист не підтверджує факту проплати ПП "Блейд Плюс" за договором про відступлення права вимоги та й взагалі не передбачений його умовами.

Разом з тим, апеляційним судом не надається оцінка долученим до апеляційної скарги доказам, а саме, акту приймання-передачі права вимоги від 02.01.2023 та платіжній інструкції №1 від 02.01.2023, з огляду на наступне.

Згідно вимог ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовий розгляд справи базується на принципах рівності та змагальності.

Відповідно, для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

У статті 80 ГПК України чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими заявник обґрунтовує свою заяву про заміну сторони правонаступником, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідною заявою, і саме на заявника покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з заявою про заміну сторони правонаступником. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у даному випадку - заявника).

Надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції (додані до апеляційної скарги) без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції є порушенням вимог статей 80 та 269 ГПК України. Вказане з урахуванням положень статті 282 ГПК України означає, що суд апеляційної інстанції, приймаючи додаткові докази, має викладати мотивувальну частину своєї постанови із зазначенням відповідного обґрунтування заявником неможливості їх подання до суду першої інстанції та з оцінкою апеляційною інстанцією такого обґрунтування (Постанова КГС ВС від 23.07.2019 у справі № 917/2034/17).

Приймаючи від сторони у справі нові докази у справі, суд апеляційної інстанції задля дотримання принципу рівності та змагальності сторін повинен надати оцінку поясненням та доводам іншої сторони у справі щодо нових доказів.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms"), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).

Як вбачається, ПП "Блейд Плюс" до апеляційної скарги було додано копії акту приймання-передачі права вимоги від 02.01.2023 та платіжної інструкції №1 від 02.01.2023.

З матеріалів справи вбачається, що заявник до суду першої інстанції даних доказів не надавав.

Разом з тим, апелянт надаючи вказані докази лише в суд апеляційної інстанції, не подав клопотання про прийняття вказаних доказів, як і не обгрунтував неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а відтак вказані докази не можуть бути прийняті та оцінені судом апеляційної інстанції в силу ст. 269 ГПК України, оскільки їх прийняття буде порушенням принципу рівності усіх учасників процесу перед законом і судом.

При цьому, доводи скаржника про неможливість надання таких доказів суду першої інстанції в зв`язку з стислими строками розгляду даної заяви, колегія суддів важає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.334 ГПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. При цьому, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт був завчасно (02.02.2023) повідомлений про відповідне судове засідання суду першої інстанції, відтак, його представник мав змогу взяти участь в даному засіданні та надати відповідні докази суду першої інстанції - безпосередньо в судовому засіданні, чого останнім зроблено не було. Також матеріали справи не містять доказів того, що копії документів (акту приймання-передачі права вимоги від 02.01.2023 та платіжної інструкції №1 від 02.01.2023) були надіслані заявником поштою та надійшли на адресу суду після судового засідання.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що судове рішення (ухвала) не породжує виникнення цивільного/господарського зобов`язання, місцевий госпдарський дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПП "Блейд Плюс" та, відповідно, для заміни стягувача - ПП "МУН" на нового кредитора - ПП Блейд Плюс".

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Блейд Плюс" та заяву Приватного підприємства "МУН" про приєднання до апеляційної скарги залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06 лютого 2023 року у справі №906/1347/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "13" червня 2023 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.