ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 червня 2023 року справа №903/806/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича,

за присутності:

Фрейдун О.М. - начальник відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (довіреність від 30.12.2021р. №81)

участь представника в судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції

за відсутності розпорядника майна, представників заявника, інших кредиторів та боржника у зв`язку з їх неявкою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Приватного підприємства "ТОРГБУДСЕРВІС", с. Рованці

про визнання грошових вимог до боржника на суму 208 368 грн.

по справі за заявами

Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Чернівці

Товариства з обмеженою відповідальністю "Статусінвестгруп", м. Вінниця

до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ: ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2022р., поруч з іншим, було відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чепелюка О.О. Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства 23.02.2022р. за №68524 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття судом провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор".

11 травня 2023 року до суду від Приватного підприємства "ТОРГБУДСЕРВІС" надійшла заява від 08.05.2023р. про визнання грошових вимог до боржника на суму 208 368 грн. з врахуванням 5 368 грн. судових витрат котру ухвалою від 11.05.2023р. було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.05.2023р.

Заява ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" обгрунтована обставинами за котрих 13.11.2019р. згідно видаткової накладної №140 підприємством було відпущено, а філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" згідно довіреності №265 від 13.11.2019р., виписаної на ім`я начальника дільниці АБЗ Голишів Захарчука Олександра Петровича та підписаної керівником підприємства Єрко В.Б., головним бухгалтером Моколюк Г.В., отримано, товарно-матеріальні цінності - бітум нафтовий дорожній БНД/70/100 в кількості 14,5 тон, загальною вартістю 203 000 грн. з ПДВ. До матеріалів заяви долучено посвідчені копії означених вище видаткової накладної та довіреності.

19.05.2023р. судом було зареєстровано повідомлення (відзив) розпорядника майна Чепелюка О.О. від 19.05.2023р. №02-01/903/806/21-208 про результати розгляду грошових вимог ПП "ТОРГБУДСЕРВІС". З відзиву та долученого до останнього повідомлення ДП "Волинський облавтодор" вбачається заперечення боржника пред`явленої до підприємства вимоги, зокрема, з посиланнями на ті обставини, що згідно балансу станом на 31.12.2021р. філією "Луцький райавтодор" не відображено боргу, який виникає з видаткової накладної №140 від 13.11.2019р. на суму 203 000 грн. Така накладна і борг відсутні в бухгалтерському обліку у зведеному балансі по підприємству.

Згідно наказу АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 18 вересня 2017 року "Про затвердження Положення про порядок ведення договірної робота дочірніми підприємствами" усі види господарських відносин між дочірніми підприємствами та іншими суб`єктами господарювання оформлюються шляхом укладання договорів.

Договори на суму менш ніж 10 000 грн. допускається укладати в спрощений спосіб, що не суперечить законодавству (шляхом обміну листами, факсограмами тощо). Договори на суму 10 000 гр. та більше мають укладатися тільки у формі єдиного письмового документу.

Згідно абзацу 5 п. 1.2 вищезгаданого наказу, укладення договорів (угод) безпосередньо філіями дочірніх підприємств не допускається, у зв`язку із чим довіреності на укладення договорів філіями від імені дочірнього підприємства слід відкликати (не видавати), а укладені договори - переглянути та/або розірвати чи переукласти відповідно до вимог закону та цього положення.

Отже, отримання товару на суму 203 000 грн. без укладання договору згідно положення було неможливим. Крім того філії взагалі заборонено укладати будь-які договори.

Зауважено також на тому, що звертаючись до суду з відповідною вимогою та здійснюючи посилання на видаткову накладну №140 від 13.11.2019р. ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" пропущено строки позовної давності.

Ухвалою від 22.05.2023р. розгляд справи в частині заяви ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" про визнання грошових вимог до боржника було відкладено на 12.06.2023р., зобов`язано заявника надати суду (для огляду в судовому засіданні) оригінали долучених до матеріалів заяви документів, а саме: видаткову накладну від 13.11.2019р. №140 на суму 203 000 грн, довіреність №265 від 13.11.2019р. Запропоновано ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" надати суду, боржнику та розпоряднику майна письмові пояснення по суті обставин, покладених в основу заперечень на клопотання про визнання грошових вимог до боржника, документи в обгрунтування пояснень, виправлено допущену в ухвалі Господарського суду Волинської області від 11.05.2023р. описку, зазначивши при цьому у тексті ухвали замість невірно визначеної організаційно-правової форми суб`єкта господарювання-заявника: Товариство з обмеженою відповідальністю, ТОВ (у відповідних відмінках) вірну організаційно-правову форму суб`єкта господарювання: Приватне підприємство, ПП (у відповідних відмінках).

На виконання вимог ухвали від 22.05.2023р. від заявника на адресу суду 26.05.2023р. надійшов супровідний лист від 23.05.2023р. про надання оригіналів документів: видаткової накладної від 13.11.2019р. №140, довіреності №265 від 13.11.2019р., товарно-транспортної накладної від 13.11.2019р., акту наданих послуг від 18.11.2019р. №812.

Також 26.05.2023р. судом було зареєстровано відповідь ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" від 23.05.2023р. на повідомлення (відзив) розпорядника майна з долученням додаткових доказів в обґрунтування заяви, а саме: товарно-транспортної накладної від 13.11.2019р., акту наданих послуг від 18.11.2019р. №812, податкової накладної від 13.11.2019р. із квитанцією від 25.11.2019р. про її реєстрацію.

06 червня 2023 року судом було зареєстровано письмові пояснення ДП "Волинський облавтодор" від 05.06.2023р. №116 щодо вимог ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", в яких підприємством повідомлено, що вимоги заявника до задоволення не підлягають, з огляду на те, що філія "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" створена як відособлений структурний підрозділ ДП "Волинський облавтодор", є відособленим підрозділом підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і положення, здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішнього обліку цього підрозділу, може від імені і за дорученням директора підприємства укладати договори відповідно до предмета діяльності підприємства, представляти інтереси філії і підприємства у всіх установах, організаціях, підприємствах, об`єднаннях, асоціаціях у межах наданих їй повноважень, самостійно здійснює господарську діяльність відповідно до завдань, встановлених підприємством, уповноважена укладати будь-які договори на виконання робіт і послуг, окрім договорів з Службою автомобільних доріг у Волинській області, за попереднім письмовим погодженням з підприємством (п. 1.1., 3.1.-3.3., 5.2., 5.8. положення про філію). До вичерпних повноважень начальника філії, визначених п. 6.2. положення не належить укладення договорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 ГК України філія не має статусу юридичної особи і діє на основі положення. Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Зазначає, що згідно наказу ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 18.09.2017р. №203 (діяло до 2021р.) "Про затвердження Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами" усі види господарських відносин між дочірніми підприємствами та іншими суб`єктами господарювання оформлюються шляхом укладання договорів. Договори на суму менш ніж 10 000 грн. допускається укладати в спрощений спосіб, що не суперечить законодавству (шляхом обміну листами, факсограмами тощо). Договори на суму 10 000 грн. та більше мають укладатися тільки у формі єдиного письмового документу.

Згідно абзацу 5 п. 12 вищезгаданого наказу укладення договорів (угод) безпосередньо філіями дочірніх підприємств не допускається, у зв`язку із чим довіреності на укладення договорів філіями від імені дочірнього підприємства слід відкликати (не видавати), а укладені договори - переглянути та/або розірвати чи переукласти відповідно до вимог закону та цього положення.

Засвідчує, що очевидним є факт, що начальники філій діють на підставі положення про філію і в межах виданих довіреностей. Згідно статутних вимог і положення про порядок ведення договірної роботи ДП АТ "ДАК "Автомобільні дороги України", довіреності начальнику філії видаються на вчинення кожної юридично значимої дії, на укладення кожного договору. Це означає, що вчинення керівником філії правочину, який не передбачений довіреністю юридичної особи, або на вчинення якого довіреність взагалі не видавалась є перевищенням повноважень.

Посилається на положення ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Обсяг цивільної дієздатності керівника філії визначається положенням і довіреністю, статутом підприємства і дозволом компанії, відповідно до порядку, встановленого на виконання вимог статуту.

Відтак, вважає, що отримання товару на суму 203 000 грн. без укладання договору згідно положення було неможливим. Крім того, філії взагалі заборонено укладати будь-які договори. При цьому зауважує, що заявник посилається на видаткову накладну №140 від 13.11.2019р., строк позовної давності за якою сплив.

12 червня 2023 року судом було зареєстровано клопотання розпорядника майна від 12.06.2023р. №02-01/903/806/21-215 про розгляд справи без його участі. При цьому, додатково повідомлено, що на адресу арбітражного керуючого надійшли додаткові пояснення ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" по суті заявлених вимог, а також надано додатковий пакет документів на підтвердження наявності заборгованості дочірнього підприємства перед заявником, відтак арбітражний керуючий вважає, що у разі встановлення законності та підтвердження дійсності заявлених вимог, розпорядник майна не заперечує проти визнання грошових вимог ПП "ТОРГБУДСЕРВІС".

У визначений судом день та час ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" уповноваженого представника в судове засідання не направило.

Присутня в судовому засіданні представник АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" вимоги ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" заперечила, зауважила, що згідно наказу АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 18 вересня 2017 року "Про затвердження Положення про порядок ведення договірної робота дочірніми підприємствами" усі види господарських відносин між дочірніми підприємствами та іншими суб`єктами господарювання оформлюються шляхом укладення договорів, договори на суму 10 000 грн. та більше мають укладатися тільки у формі єдиного письмового документу, укладення договорів (угод) безпосередньо філіями дочірніх підприємств не допускається, відтак вважає, що отримання товару на суму 203 000 грн. без укладання договору було неможливим. Зазначила, що будь-якої довіреності ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на укладення філією договорів не видавалися, вважає, що вимоги підприємства є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

При цьому, представник посилається на правову позицію викладену у постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018р. у справі №910/8794/16 та зауважує, що під час підписання первинних документів начальник філії без надання йому повноважень на укладення договорів більше суми 10 000 грн. та без схвалення та погодження з ДП "Волинський облавтодор" перевищив обсяг права на здійснення своїх повноважень, оскільки довіреності на вчинення дій на суму більше 10 000 грн. начальнику філії не видавалося, вважає, що зазначена вимога могла б бути заявлена в загальному порядку з осіб які допустили збитки підприємству.

За результатами дослідження в судовому засіданні матеріалів заяви, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання грошових вимог ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", зокрема, з врахуванням наступного:

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною 14 ст. 39 КУзПБ передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 КУзПБ, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розглянувши заяву ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" на загальну суму 208 368 грн. з врахуванням 5 368 грн. понесених судових витрат, суд встановив, що визначена кредитором заборгованість підтверджується належними та допустимими доказами. Кредиторські вимоги визнаються судом на загальну суму 168 083,83 грн. із наступною черговістю їх задоволення:

- 5 368 грн. - вимоги першої черги;

- 203 000 грн. - вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів);

Судом встановлено, що Приватним підприємством "ТОРГБУДСЕРВІС" в листопаді 2019 року було відпущено Філії "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор", а останньою прийнято, товарно-матеріальних цінностей (бітум нафтовий дорожній БНД 70/100) на загальну суму 203 000 грн. згідно видаткової накладної №140 від 13.11.2019р.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник або уповноважений орган, який здійснює керівництво підприємством.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Судом встановлено, що видаткова накладна №140 від 13.11.2019р. на відпуск ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" товару та його отримання Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" підписана уповноваженими представниками постачальника та покупця, містить в собі всі визначені законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображає зміст та обсяги здійсненої між суб`єктами господарювання на її підставі господарської операції.

Крім того, відпуск ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" та отримання Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" товару підтверджується також долученою до матеріалів справи довіреністю №265 від 13.11.2019р., виписаною Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" на ім`я начальника дільниці АБЗ Голишів Захарчука О.П. для отримання зазначеною особою від ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" бітуму - 14,5 т.

Долученою ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" додатково до матеріалів справи податковою накладною від 13.11.2019р. №10 підтверджується здійснення ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" визначених положеннями Податкового кодексу України, зокрема, статтею 201 Кодексу, заходів щодо підготовки, виписки за результатами господарських операцій з відпуску Філії "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор", податкової накладної, її реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, подальшого задекларування податкового кредиту за результатами господарської операції.

Поставка товарів визначеною вартістю підтверджується також долученою до матеріалів справи товарно-транспортною накладною від 13.11.2019р. та актом наданих послуг від 18.11.2019р. №812.

В судовому засіданні судом було оглянуто оригінал видаткової накладної №140 від 13.11.2019р., довіреності №265 від 13.11.2019р., товарно-транспортної накладної від 13.11.2019р., акту наданих послуг від 18.11.2019р. №812.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Філія "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" зобов`язання в частині проведення з ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" розрахунків по оплаті відпущених товарів не виконала, вартість останніх не оплатила, заборгувавши таким чином ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" 203 000 грн.

Непроведення належних розрахунків з ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" виступило підставою для його звернення до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Відповідно до ст. ст. 174, 181 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В даному випадку суд вважає, що досягнуті між ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" та Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" і оформлені шляхом підготовки та підписання відповідної довіреності на отримання товару, видаткової накладної на отримання товару, товарно-транспортної накладної на переміщення товару, усні домовленості містить в собі ознаки договору поставки у відповідності до котрого Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" було взято на себе зобов`язання щодо оплати отриманих товарів.

З огляду на викладене, враховуючи відпуск ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" Філії "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" товарно-матеріальних цінностей, їх отримання Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" котра, в свою чергу виступає відокремленим структурним підрозділом ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (підтверджується наявним в матеріалах справи про банкрутство витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань від 01.10.2021р.) та непроведення при цьому належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку про визнання грошових вимог на загальну суму 203 000 грн.

Суд засвідчує, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні унормовано Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88.

За змістом пунктів 2.1-2.4 цього Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За вказаних обставин, факт здійснення господарської операції, а саме поставки товару відповідачу, повинен підтверджуватися належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

Закон України "Про автомобільний транспорт" та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568 визначають товарно-транспортні накладні обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Отже товарно-транспортна накладна є основним документом на вантаж, що повинен оформлятися при здійсненні вантажних автоперевезень та одночасно з цим товарно-транспортна накладна виступає первинним документом бухгалтерського обліку.

Дана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 05.07.2018р. у справі №921/49/17-г/3.

Згідно зі статтею 91 ГПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому, питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

Згідно ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

В даному випадку судом досліджено долучену ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" в підтвердження відпуску Філії "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 203 000 грн. до матеріалів справи товарно-транспортну накладну від 13.11.2019р.

Як вбачається з визначеної товарно-транспортної накладної, остання містить наступні реквізити: назва документа - товарно-транспортна накладна, дата складання - 13 листопада 2019 року, автомобіль - Мерс НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп - НОМЕР_2 , вид перевезень - автомобільні, автомобільний перевізник - ПП "Світогор", водій - ОСОБА_1 , замовник - Філія "Луцький райавтодор", вантажовідправник - ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", вантажоодержувач - Філія "Луцький райавтодор", пункт навантаження - с. Рованці, вул. Промислова, 11, пункт розвантаження - с. Голишів АБЗ, вантаж наданий для перевезення у стані, що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів, відпуск дозволив - відтиск печатки ПП "ТОРГБУДСЕРВІС". Відомості про вантаж: найменування вантажу - бітуми нафтові дорожні , одиниця виміру - т., кількість місць - 14,50, документи з вантажем - накладна №140 від 13.11.2019р., здав (відповідальна особа вантажовідправника) - підпис особи, що здала вантаж з відтиском круглої печатки ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", прийняв водій/експедитор - підпис особи з відтиском круглої печатки ПП "Світогор", прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) - підпис Захарчука О.П з відтиском круглої печатки Філії "Луцький райавтодор"

В той же час, як вбачається з наданої суду видаткової накладної №140 від 13.11.2019р. остання містить наступні реквізити: постачальник - ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", покупець - Філія "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор", товар - бітум нафтовий дорожній БНД 70/100, кількість - 14,5 т., ціна без ПДВ - 11 666,67 грн, сума без ПДВ 169166,67 грн., разом 169 166,67 грн., сума з ПДВ 33 833,33 грн., всього із ПДВ 203 000 грн., всього найменувань 1 на суму 203 000 грн., місце складання - м. Луцьк, від постачальника - директор підприємства Гордійчук В.М., підпис з відтиском круглої печатки ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", отримав підпис Захарчука О.П. за довіреністю №265 від 13.11.2019р.

Отже, суд доходить висновку, що надані суду видаткова накладна №140 від 13.11.2019р. та товарно-транспортна накладна від 13.11.2019р., які засвідчують відпуск, рух та отримання бітуму нафтового дорожнього БНД 70/100 є належними доказами в підтвердження здійснення ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" відпуску, а Філією "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" - прийняття товару в загальній кількості 14,5 тон на суму 203 000 грн.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За приписами частин третьої, восьмої статті 19 ГК України, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17. З урахуванням наведеного Верховний Суд в постанові від 3 червня 2022 року у справі № 922/2115/19 зазначає, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

Суд констатує, що долученою додатково до матеріалів справи податковою накладною від 13.11.2019р. №10 на суму 203 000 грн. підтверджується здійснення ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" визначених положеннями Податкового кодексу України, зокрема, статтею 201 Кодексу, заходів щодо підготовки, виписки за результатами господарських операцій з відпуску Філії "Луцький райавтодор" ДП "Волинський облавтодор" податкової накладної, її реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, подальшого задекларування податкового кредиту за результатами господарської операції.

Суд звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 916/922/19).

Такий факт повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає приписам процесуального законодавства.

Заперечення боржника - ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 05.06.2023р. №116 та представника АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в частині того, що отримання товару на суму 203 000 грн. без укладання договору було неможливим та на те, що філії взагалі заборонено укладати будь-які договори не приймаються судом до уваги та відхиляються судом як необґрунтовані, з огляду на ту обставину, що матеріалами справи, а саме первинними документами спростовуються дані заперечення.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до Положення про філію "Луцький райавтодор" Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" затвердженого наказом ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 07.09.2007 №186, зокрема, статті 3. "Юридичний статус філії" Філія є відособленим підрозділом підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього положення. Філія здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішнього обліку цього підрозділу.

Підприємство несе відповідальність по зобов`язанням філії.

Філія може від імені і за дорученням директора підприємства укладати договори відповідно до предмета діяльності підприємства, представляти інтереси філії і підприємства у всіх установах, організаціях, підприємствах, об`єднаннях, асоціаціях у межах наданих їй повноважень. До складу філії входять відділи, дільниці, підсобні виробництва, ремонтно-механічні майстерні та інші підрозділи, котрі можуть бути створені керівництвом філії за погодженням з директором ДП з метою підвищення ефективності роботи філію. Філія має окремий баланс, розрахунковий рахунок у банку, печатку та штампи зі своїм найменуванням. Філія визначає свою структуру, штатний розклад, кошторис на утримання апарату управління і подає директору підприємства на затвердження. Зміни та доповнення до Положення про Філію вносяться ДП "Волинський облавтодор" і затверджуються директором .

Статтею 6 Положення про філію "Луцький райавтодор" Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" затвердженого наказом ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 07.09.2007 №186, визначено, що Управління Філією здійснює начальник, який призначається на посаду директором Підприємства за погодженням Служби автомобільних доріг у Волинській області.

Начальник у межах компетенції, передбаченої цим Положенням організовує оперативно-господарську діяльність філії відповідно до завдань підприємства;

приймає на роботу і звільняє з роботи працівників філії, окрім головного інженера, головного бухгалтера, головного механіка, інженера по охороні праці, начальника дорожньої дільниці, начальника дорожньо-ремонтного пункту філії, призначення на посаду та звільнення з роботи яких здійснюється наказом директора Підприємства за письмовим поданням керівника філії. Призначення на посаду та звільнення з роботи головного інженера, начальника дорожньої дільниці та начальника ДРП філії, окрім того, проводиться за погодженням Служби автомобільних доріг у Волинській області;

видає накази, розпорядження;

розподіляє обов`язки між працівниками філій;

несе персональну відповідальність за своєчасність розрахунків з дебіторами і кредиторами філії, розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії;

за створення в філії, дорожніх дільницях, ДРП, і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечення додержання прав працівників, гарантованих чинним законодавством по охороні праці та колективною угодою;

за порушення і невиконання зобов`язань колективного договору несе дисциплінарну відповідальність аж до звільнення з посади.

Начальник несе відповідальність за результати господарської діяльності філії, наявність прибутку, виконання доведених планів робіт.

Начальник Філії може бути звільнений з займаної посади, якщо філія на протязі звітного, періоду працює збитково.

Начальник Філії несе персональну відповідальність за дотримання трудового законодавства, законність укладення та розірвання трудових договорів, цивільно-трудових угод, у зв`язку з чим філія уповноважується бути цивільним відповідачем у судових органах по трудових спорах.

Накази і розпорядження начальника філії обов`язкові для виконання всіма працівниками філії.

Щодо засвідченої представником АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.03.2018р. у справі №910/8794/16, суд зазначає, що для визначення подібності правовідносин, суд враховує правову позицію, викладену в мотивувальній частині постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021р. у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом зауважується, що правовідносини, які виникли у справі №910/8796/16, не є аналогічними та подібними тим, які виникли між сторонами у справі №903/806/21 в частині заяви ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" про визнання грошових вимог до боржника.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а| також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі №910/719/19; постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі №696/1693/15-ц).

Предметом розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/8794/16 виступала позовна вимога за первісним позовом про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті наданих послуг за договором про надання послуг, за зустрічним позовом про визнання недійсним договору про надання послуг, розглядаючи справу суд виходив з того, що договір про надання послуг та акти прийняття-передачі наданих послуг підписані директором філії із перевищенням обсягу права на здійснення правочину, відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив з того, що вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання послуг є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, предметом розгляду у справі №903/806/21 є розгляд грошової вимоги кредитора до боржника, котра виникла та ґрунтується на обставинах усної домовленості між сторонами та оформлення шляхом підготовки, підписання довіреності на отримання товару, видаткової накладної на отримання товару, товарно-транспортної накладної на переміщення товару.

З наведеного вбачається, що наведена справа №910/8796/16 не є релевантною (тотожною) справі №903/806/21 в частині, що стосується заяви ПП "ТОРГБУДСЕРВІС", а тому викладені у ній правові висновки не можуть братись до уваги.

Крім того заперечення боржника - ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про відсутність у бухгалтерському обліку підприємства відомостей про заборгованість перед ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" в розмірі 203 000 грн., свідчить не інакше як про неналежне ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Щодо заяви ДП "Волинський облавтодор" про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених грошових вимог, суд, з врахуванням положень Глав 18, 19 ЦК України, зазначає, що строки позовної давності, котрі для спірних правовідносин є загальними та становлять три роки, з огляду на звернення ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" до суду поштовим зв`язком із заявою 09.05.2023р. не збігли.

Суд, враховуючи положення ст. 261 ЦК України, вважає, що в даному випадку строк позовної давності для вимог ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" по сплаті заборгованості міг закінчитися 14 листопада 2022р. (для вимоги, що виникла з 14.11.2019р.), проте Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами та доповненнями) з 12.03.2020р. на усій території України установлено карантин. Зазначений карантин триває і до сьогодні.

Законом України від 30.03.2020р. №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Вказаний закон набрав чинності 02.04.2020р.

Отже, Законом України від 30.03.2020р. №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, продовжено на строк дії карантину.

Відтак, суд вважає, що перебіг строків позовної давності по відношенню до заявлених вимог продовжився і до суду ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" звернулось вчасно, відтак, відповідна заява ДП "Волинський облавтодор" визнається безпідставною.

Судом зауважується, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення від 22.10.1996р. у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; рішення від 20.09.2011р. за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Суд засвідчує, що згідно з ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 45 КУзПБ, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом констатується, що 23 лютого 2022 року за №68524 на офіційному веб-порталі Судової влади України оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор".

Заява ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" була надіслана до суду поштовим зв`язком 09.05.2023р. та надійшла до Господарського суду Волинської області 11 травня 2023 року.

Враховуючи, що строк, відведений для заявлення конкурсними кредиторами грошових вимог до боржника, в порядку ст. 45 КУзПБ, завершився 25 березня 2022 року, то кредиторські вимоги ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" є вимогами, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, а тому згідно з приписами ч. 4 ст. 45 КУзПБ останні є конкурсними, однак без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вказана правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду від 17.03.2021р. у справі №904/678/20.

Згідно з нормами Кодексу України з процедур банкрутства, на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

За результатами розгляду вимог щодо визнання кредиторської заборгованості та внесення вимог до реєстру вимог кредиторів, суд виносить ухвалу, в якій зазначає розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, черговість задоволення цих вимог та обґрунтування правової позиції суду.

Обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а не на іншого учасника провадження у справі (постанови Верховного Суду від 24.10.2019р. у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019р. у справі № 904/9024/16).

За змістом частини 1 статті 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

За змістом ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Вимоги ПП "ТОРГБУДСЕРВІС до ДП "Волинський облавтодор" в частині визнання основного боргу відносяться до 4 черги задоволення вимог кредиторів (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), 5 368 грн. - вимоги першої черги (судовий збір - витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "ТОРГБУДСЕРВІС" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Приватного підприємства "ТОРГБУДСЕРВІС" (с. Рованці, вул. Промислова, 11, ) до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на загальну суму 208 368 грн. та зобов`язати розпорядника майна Чепелюка Олександра Олександровича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 5 368 грн. - вимоги першої черги;

- 203 000 грн. - вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів);

3. Зобов`язати розпорядника майна Чепелюка О.О. відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 КУзПБ, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 15.06.2023р.

Суддя В. А. Войціховський

ухвалу направити:

- ДП "Чернівецький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (, );

- ТОВ "Статусінвестгруп" ();

- ДП "Волинський облавтодор "ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" ();

- розпоряднику майна Чепелюку О.О. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- ТОВ "ВП "Полісан" (, );

- ПП "Айслаг" ();

- ТОВ "Волиньгаз збут" ();

- АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" ();

- ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області ();

- Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області ();

- Відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; ІНФОРМАЦІЯ_6);

- Державному агентству відновлення та розвитку інфраструктури України (; ; ;);

- ТОВ "Санрайс Логистикс" (ІНФОРМАЦІЯ_5)

- АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (ІНФОРМАЦІЯ_3);

- ГУ ДПС у Волинській області ();

- ТОВ "Коллаба" ();

- ТОВ "Вог Ресурс" ();

- ПТВП "КАТЕФ" (м. Рівне, вул. Курчатова, 60/12; ІНФОРМАЦІЯ_4);

- Службі автомобільних доріг у Волинській області ();

- представнику ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" Нагірняку В.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- Іноземному підприємству "Стім Україна" ();

- представнику ТОВ "ВЕСТОЛ" Студницькому А.Б. (ІНФОРМАЦІЯ_7);

- ТОВ "С.О. Груп" ();

- ТОВ "УКРАЇНА ІНЖИНІРИНГ" ();

- представнику ПП "ТОРГБУДСЕРВІС" Шумському Б.А. (ІНФОРМАЦІЯ_8).