СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Харків Справа № 917/1278/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

без виклику учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" (вх. №324 П),

на рішення господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 (суддя - Безрук Т.М., ухвалене в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження, повний текст складено 20.01.2023),

у справі №917/1278/22,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Градосфера", м. Кременчук, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка", м.Кременчук, Полтавська область,

про стягнення коштів у розмірі 93100,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Градосфера" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" про стягнення 93100,16 грн заборгованості за договором № 08/2021 найму (оренди) нежитлового приміщення від 19.01.2021.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі №917/1278/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Градосфера" 93100,16 грн боргу з орендної плати, 2481,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі №917/1278/22 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що заборгованість за січень 2022 в сумі 10040,54 грн за умовами п. 4.2 договору найму (оренди) нежитлового приміщення № 08/2021 від 19.01.2021 була сплачена до фактичного початку оренди приміщення та безпідставно стягнута за рішенням суду. Також скаржник вважає необгрунтованими в період воєнного стану нарахування орендної платні за раніше погодженими тарифами та просить суд зменшити нараховану орендну плату на 50%.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі №917/1278/22 залишено без руху у зв`язку з неподанням апелянтом доказів сплати судового збору у розмірі 3721,50 грн та відсутністю підстав для задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліки, встановлені при поданні апеляційної скарги.

Зазначену ухвалу апелянт отримав 30.03.2023, що підтверджується роздруківкою із інтернет сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення із трек-номером № 825.

05.04.2023, тобто в межах встановленого ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2023 строку, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" направлено до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків (вх.№ 4071 від 11.04.2023), до якої додано платіжну інструкцію №1573 від 05.04.2022 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі на суму 3721,00 грн.

Однак, апелянтом сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у меншому розмірі, ніж було визначено ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2023.

Таким чином, апелянтом при усуненні недоліків, які стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, недоплачено судовий збір на суму 0,50 коп, докази сплати якого апелянтом мають бути надані до апеляційного господарського суду після відкриття апеляційного провадження.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від інших учасників провадження у справі не надійшло.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі №917/1278/22; встановлено учасникам справи строк до 12.05.2023 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" надати суду докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі на суму 0,50 коп до 12.05.2023; розпочато розгляд справи з 17.04.2023 без повідомлення учасників справи.

09.05.2023 позивач надіслав на електронну адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обгрунтування своїх заперечень вказує на те, що згідно з п. 4.8 договору найму (оренди) нежитлового приміщення №08/2021 від 19.01.2021 платіж відповідача в сумі 10040,54 грн за січень 2022 було зараховано в рахунок не внесеної плати за грудень 2021. Також зазначає, що форс-мажорні обставини, а саме військова агресія Російської Федерації проти України, не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. Форс-мажорні обставини не заважали відповідачу з 24.02.2022 у період воєнного стану користуватись орендованим приміщенням, орендар жодного разу не повідомляв про неможливість користуватись орендованим приміщенням та не просив зменшення розміру орендної плати. Навпаки, підписуючи акти прийому-здачі наданих послуг з оренди за період січень-квітень 2022, орендар прийняв послуги з оренди та визнав обставину використання орендованого приміщення в повному обсязі.

У зв`язку із звільненням у відставку головуючого судді по справі - Гези Т.Д., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 для розгляду справи № 917/1278/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Градосфера» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунальна техніка» (Орендар) був укладений договір найму (оренди) нежитлового приміщення № 08/2021, відповідно до п.1.1. якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину Будівлі адміністративно-побутового призначення, яка розташована за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, 78-А, загальною площею 105,69 кв.м (надалі - Об`єкт оренди).

Відповідно до п.2.1. договору вступ орендаря в користування об`єктом оренди настає після підписання сторонами даного договору та оформлюється актом приймання - передачі об`єкта оренди. Акт приймання-передачі Об`єкта оренди підписується 01.03.2021. Передача об`єкта оренди в користування Орендареві здійснюється двосторонньою комісією, що складається з представників сторін даного договору. В акті приймання-передачі фіксується технічний стан об`єкта оренди. Акт підписують повноважні представники орендодавця та орендаря.

Згідно з п.2.3. договору після закінчення строку оренди, обумовленого цим договором, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди в тому ж стані, у якому він був переданий в оренду, за актом приймання-передачі, що підписується повноважними представниками сторін.

У п.3.1. сторони визначили строк оренди за цим договором - від дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди до 31.01.2022 (включно), у випадку пролонгації - до останнього дня відповідного місяця включно.

За приписами п.4.1. орендна плата за користування об`єктом оренди в березні 2021 встановлюється в розмірі 9089,34 грн, в тому числі ПДВ, що нараховується та сплачується в порядку та в розмірі, встановленому чинним законодавством України. Починаючи з 01.04.2021 щомісячна орендна плата за користування об`єктом оренди встановлюється в розмірі 10040,54 грн, в тому числі ПДВ, що нараховується та сплачується в порядку та в розмірі, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.2. договору орендну плату за березень 2021 та січень 2022 орендар перераховує на поточний рахунок орендодавця в строк до 01.03.2021. Орендна плата за кожний наступний місяць оренди (крім березня 2021 та останнього місяця оренди, яка сплачується у строк, визначений у першій частині цього пункту) здійснюється шляхом передоплати її суми на поточний рахунок орендодавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, попереднього розрахунковому. Рахунок орендодавця не є обов`язковою умовою здійснення оплати. Даний договір є достатньою підставою для здійснення платежів.

Згідно з п. 4.3. договору в орендну плату не включається вартість спожитих орендарем послуг з електропостачання та послуг із забезпечення електропостачання, водопостачання, водовідведення та послуг із забезпечення водопостачання та водовідведення, з теплопостачання та послуг із забезпечення теплопостачання, вартість послуг з приймання стічних вод, що утворюються внаслідок атмосферних опадів.

На суму послуг орендодавець згідно з рахунками, що пред`являються постачальниками комунальних послуг за обслуговування приміщення, в якому знаходиться об`єкт оренди, пред`являє орендареві рахунки на відшкодування вартості фактично спожитих послуг орендарем, а орендар зобов`язується їх оплатити у повному обсязі. Кількість і вартість фактично спожитих послуг фіксується в складених сторонами двосторонніх актах на їх відшкодування, що підписуються повноважними представниками сторін.

До 15 числа кожного місяця, наступного за розрахунковим, уповноважений представник Орендаря зобов`язаний отримати рахунки на оплату відшкодування вартості спожитих послуг у спосіб, узгоджений з Орендодавцем. Орендар зобов`язаний сплатити зазначені рахунки протягом 10 календарних днів від дати виставлення рахунку. Відшкодування вартості спожитих послуг здійснюється Орендарем за тарифами, встановленими відповідними надавачами таких послуг.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2021 сторони підписали додаткову угоду до договору найму, якою внесли зміни в п.3.1, 4.1.,4.2., 9.1. договору, а саме:

п.3.1- Строк оренди за цим Договором - від дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди до 31.12.2022 (включно), у випадку пролонгації - до останнього дня відповідного місяця включно;

п.4.1.- Починаючи з 01.04.2022, щомісячна орендна плата за користування об`єктом оренди встановлюється у розмірі 11097,44 грн, в тому числі ПДВ, що нараховується та сплачується в порядку та розмірі, встановленому чинним законодавством України;

п.4.2.- Орендну плату за лютий 2022 та грудень 2022 орендар перераховує на поточний рахунок орендодавця в строк до 01.02.2022. Орендна плата за кожний наступний місяць оренди (крім лютого 2022 року та останнього місяця оренди, яка сплачується у строк, визначений у першій частині цього пункту) здійснюється шляхом передоплати її суми на поточний рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця, попереднього розрахунковому. Рахунок орендодавця не є обов`язковою умовою здійснення оплати. Даний договір є достатньою підставою для здійснення платежів. У випадку індексації орендної плати, орендна плата за перший місяць, що йде за періодом, що індексується, сплачується в розмірі орендної плати за попередній місяць, а сплата різниці між проіндексованим відповідно до п. 4.1. договору розміром орендної плати за перший місяць, що йде за періодом, що індексується, та сплаченою орендною платою здійснюється орендарем на підставі їденого орендодавцем рахунку.

п.9.1.- Даний договір укладається на строк по 31.12.2022 (включно) з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди.

Факт передачі відповідачу орендованого приміщення загальною площею 105,69 м.кв. підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі об`єкта оренди від 01.03.2021.

Також матеріалами справи підтверджено, що листом від 06.04.2022 позивач повідомив відповідача про припинення договору в односторонньому порядку у зв`язку з заборгованістю відповідача з орендної плати та 18.04.2022 відповідач повернув орендоване приміщення позивачу за актом приймання-передачі об`єкта оренди.

В матеріалах справи наявні підписані сторонами та скріплені печатками підприємств акти прийому-здачі наданих послуг:

- № 5561 від 31.12.2021 - за грудень 2021 відшкодування за послуги у сумі 15560,06 грн;

-№ 191 від 31.01.2022 - за січень 2022 підлягає сплаті орендна плата у сумі 10040,54 грн;

-№ 668 від 28.02.2022 - за лютий 2022 підлягає сплаті орендна плата у сумі 10040,54 грн;

- № 1121 від 31.03.2022 -за березень 2022 підлягає сплаті орендна плата у сумі 10040,54;

- № 1392 від 18.04.2022 -за 01-18.04.2022 підлягає сплаті орендна плата у сумі 6658,46 грн;

Також сторонами були підписані двосторонні акті прийому-здачі наданих комунальних послуг, а саме:

-№ 316 від 31.01.2022 - за січень 2022 вартість комунальні послуг 23808,67 грн;

-№ 773 від 28.02.2022 - за лютий 2022 вартість комунальні послуг 20778,17 грн;

- № 1203 від 31.03.2022- за березень 2022 вартість комунальні послуг 4143,00 грн;

- № 1613 від 18.04.2022 - за квітень 2022 вартість комунальні послуг 30,18 грн.

05.05.2022 сторони підписали угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої загальна сума заборгованості була зменшена на 8000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, 03.08.2022 позивач направив відповідачу лист № 284/01-23 з вимогою про сплату заборгованості зі сплати орендної плати та спожитих комунальних послуг в сумі 93100,16 грн, що підтверджується поштовим повідомленням від 11.08.2022.

Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив вказану заборгованість у розмірі 93100,16 грн, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити таке.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 ЦК України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

У ч.1 ст.283 ГК України зазначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (п. 1 ст. 286 ГК України).

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч. 3 ст. 285 цього кодексу.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості за договору найму (оренди) нежитлового приміщення №08/2021 від 19.01.2021 у сумі 93100,16 грн. Вказана заборгованість підтверджена належними письмовими доказами - підписаними сторонами актами прийому-здачі наданих послуг.

У апеляційній скарзі відповідач не заперечує наявність заборгованості за договором найму, проте, заперечує заборгованість по орендній платі за січень 2022 в сумі 10040,54 грн та стверджує, що за умовами п. 4.2 договору вона була сплачена до фактичного початку оренди приміщення.

Відповідно до ст.13, 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не сплатив орендну плату за грудень 2021.

Відповідно до п. 4.8 договору найму (оренди) нежитлового приміщення №08/2021 від 19.01.2021 у випадку виникнення заборгованості по внесенню плати за цим договором здійснений орендарем платіж зараховується в рахунок не внесеної плати минулих періодів.

З цих підстав, позивач у відповідності до п. 4.8 договору платіж відповідача в сумі 10040,54 грн за січень 2022 зарахував в рахунок не внесеної плати за грудень 2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком та бухгалтерською довідкою № 25 від 25.01.2022.

У відповідності до приписів ст.ст.73, 74 ГПК України відповідач не надав суду належних доказів в спростування правомірності вказаного зарахування.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість за січень 2022 відповідачем не сплачена.

Таким чином, відповідач має заборгованість зі сплати за оренду приміщення та комунальні послуги за договором найму (оренди) нежитлового приміщення №08/2021 від 19.01.2021 у загальній сумі 93100,16 грн.

Також у апеляційній скарзі апелянт стверджує, що з початком повномасштабної війни фактично не використовує орендоване приміщення, вважає необгрунтованими в період воєнного стану нарахування орендної платні за раніше погодженими тарифами та просить суд зменшити нараховану орендну плату на 50%.

Колегія суддів зазначає, що ст. 617 ЦК України, а також ст. 218 ГК України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення Зобов`язання, якщо сторона договору доведе, то таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько- правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин заданих умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сиди) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Торгово-промислова палата України листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану.

Проте, ще одним обов`язковим критерієм звільнення винної сторони від відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання і обставинами непереборної сили, який на практиці визначається завжди щодо кожного спірного зобов`язання окремо.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01.06.2021 у справі № 910/9258/20, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 31.08.2022 у cправі № 910/15264/21, де вказано, зокрема, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором були порушені / невиконані та причину такого невиконання.

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, наведено висновок щодо застосування ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання; саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідач не надав жодного доказу в підтвердження того, яким чином вказані форс- мажорні обставини перешкодили йому перерахувати на рахунок позивача суму боргу.

Отже, відповідач не довів причинно-наслідковий зв`язок між наявними форс- мажорними обставинами та неможливістю виконання зобов`язань саме за договором найму (оренди) нежитлового приміщення №08/2021 від 19.01.2021.

Відповідач не надав суду доказів, що наведені вище форс-мажорні обставини заважали йому користуватись орендованим приміщенням.

Крім того, до розірвання договору найму (оренди) нежитлового приміщення та повернення об`єкта оренда, орендар жодного разу не повідомляв про неможливість користуватись орендованим приміщенням та не просив зменшення розміру орендної плати. Навпаки, підписуючи акти прийому-здачі наданих послуг з оренди за період січень-квітень 2022, орендар прийняв послуги з оренди та визнав обставину використання орендованого приміщення в повному обсязі.

Більше того, обставина використання орендованого приміщення у період воєнного стану підтверджується також споживанням орендарем комунальних послуг, що також підтверджено актами прийому-здачі наданих послуг, підписаними орендарем без жодних зауважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зменшення розміру орендної плати.

Зважаючи на встановлені факти та враховуючи, що відповідачем не доведено, викладених у апеляційній скарзі заперечень, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором найму (оренди) нежитлового приміщення № 08/2021 від 19.01.2021 у сумі 93100,16 грн є обґрунтованими, підтвердженими наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача та залишення без змін рішення Господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі №917/1278/22.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги скаржник (відповідач) сплатив 3721,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1573 від 05.04.2022. Враховуючи, що при усуненні недоліків апеляційної скарги відповідачем було недоплачено судовий збір на суму 0,50 коп, колегія вважає необхідним стягнути вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі № 917/1278/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.01.2023 у справі № 917/1278/22 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Комунальна техніка" (проспект Свободи, буд.78-А, м. Кременчук, Полтавської області, 39602; ідентифікаційний код 39588481) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA2020653, код класифікації доходів бюджету 22030101, недоплаченого судового збору у розмірі 0,50 (п`ятдесят) копійок за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.06.2023

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін