ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/577/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ратушинська І.О., ордер серія АМ №1052016 від 24.04.2023;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Фабрика м`яких меблів" (м.Житомир)

до Приватного підприємства "Фітосировина" (м.Житомир)

про стягнення 13318,71грн

Приватне акціонерне товариство "Фабрика м`яких меблів" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Фітосировина" про стягнення заборгованості у розмірі 13318,71грн, яка виникла на підставі договору оренди нежитлових приміщень №1ФММ0220017 від 24.10.2022, з яких: 10044,07грн орендних платежів, 3013,22грн штрафу та 261,42грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди нежитлових приміщень №1ФММ0220017 від 24.10.2022 в частині сплати орендних платежів.

Ухвалою суду від 28.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.05.2023.

Ухвалою господарського суду від 29.05.2023 відкладено розгляд справи по суті на 19.06.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 19.06.2023 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слід зазначити, що ухвали господарського суду від 28.04.2023 та 29.05.2023, які направлялась господарським судом рекомендованою кореспонденцією на юридичну адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, повернулись до суду з відмітками відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою", "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи для надання можливості подати заяви по суті спору, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду від 29.05.2023 направлено судом рекомендованим листом на адресу засновника ПП "Фітосировина", однак повернуто відділком поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У даному випадку суд приймає до уваги те, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Дана адреса зазначена як місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Окрім того, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових рішень.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи. Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують відповідача до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування господарського процесу.

Суд також звертає увагу, що у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 р.).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.10.2022 між Приватним акціонерним товариством "Фабрика м`яких меблів" (орендодавець, позивач) та Приватним підприємством "Фітосировина" (орендар, відповідач) укладено договір №1ФММ0220017 оренди нежитлових приміщень (а.с.6-12), відповідно до п.1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у платне строкове користування (в оренду) приміщення загальною площею 280,м.кв., яке розташоване в будівлі, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Кооперативна, 1.

За умовами п.2.1.договору, підписанням цього договору та акта приймання-передачі сторони підтверджують, що орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення в оренду на умовах цього договору , при цьому орендар ретельно та належним чином оглянув приміщення, перевірив його стан, комплектність та інші характеристики, підтверджує, що приміщення повністю відповідає умовам цього договору, потребам орендаря, іншим необхідним вимогам.

Термін користування приміщенням починається з дати початку та триває до 31.10.2023 (п.3.1. договору).

Згідно з п.п.7.1.-7.2. договору, плата за оренду приміщення нараховується з дати прийняття і до дати закінчення, якщо тільки більш тривалий період не встановлений у цьому договорі. Якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем.

Відповідно до пп.7.2.1. договору, орендодавець до 1-го числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, виставляє орендареві рахунок на оплату, розраховану відповідно до цього договору. Орендар зобов`язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного у цьому договорі, незалежно від факту одержання їм зазначених рахунків. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до цього договору.

Об`єкт оренди відповідно до договору оренди нежитлового приміщення №1ФММ0220017 від 24.10.2022 передано ПАТ "Фабрика м`яких меблів" орендарю ПП "Фітосировина" за актом приймання-передачі майна від 01.11.2022 (а.с.14).

Однак відповідач неналежно виконував умови договору оренди нежитлового приміщення №1ФММ0220017 від 24.10.2022 в частині сплати орендних платежів, внаслідок чого за березень 2023 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 10044,07грн.

12.04.2023 позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості, яка виникла на підставі договору №1ФММ0220017 від 24.10.2022 до 17.04.2023 (а.с.16-17) , яку останній залишив без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин, ПАТ "Фабрика м`яких меблів" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Фітосировина" 13318,71грн заборгованості, яка виникла на підставі договору оренди нежитлових приміщень №1ФММ0220017 від 24.10.2022, з яких: 10044,07грн орендних платежів, 3013,22грн штрафу та 261,42грн пені.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини оренди на підставі договору оренди нежитлових приміщень №1ФММ0220017 від 24.10.2022.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач сплату орендних платежів здійснював несвоєчасно, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість за березень 2023 року у сумі 10044,07грн. Відповідачем протилежного не доведено, аргументи позивача не спростовано.

Враховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 10044,07грн підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, та відповідач на момент прийняття цього рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 261,42грн пені та 3013,22грн штрафу, які нараховані відповідно до п.п.9.1-9.1.1. договору.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.2,3 ст.549 ЦК України).

Пунктом 9.1 договору, сторони передбачили, що у випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від заборгованості, але в будь-якому випадку не більше встановленої чинним законодавством.

Крім зазначеного вище п.9.1. цього договору, до орендаря застосовується відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань: якщо період прострочення становить 2 і більше календарних днів, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 30% відсотків від простроченої суми грошового зобов`язання (п.9.1.1. договору).

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга.Закон" та зазначає, що останній є арифметично вірним, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 261,42грн пені та 3013,22грн штрафу за невиконання зобов`язання зі сплати орендних платежів за договором, також підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 13318,71грн, з яких: 10044,07грн заборгованості по орендним платежам, 3013,22грн штрафу та 261,42грн пені.

Судовий збір, відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, покладається на відповідачку.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Фабрика м`яких меблів" до Приватного підприємства "Фітосировина" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Фітосировина" (вул.Кооперативна, 1, м.Житомир, 10001, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Фабрика м`яких меблів" (вул.Кооперативна, 1, м.Житомир, 10001, )

- 10044,07грн заборгованості по орендним платежам;

- 3013,22грн штрафу;

- 261,42грн пені;

-2684,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу;

2,3- сторонам (рек)