РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2023Справа № 910/2008/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларєв"

про стягнення заборгованості в розмірі 1 652 404,72 грн.

Представники сторін:

від позивача: Коваль Н.Г., довіреність б/н від 09.03.2023;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галка» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларєв» про стягнення заборгованості в розмірі 1 652 404,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 25 від 27.12.2013, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

28.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.04.2023.

17.03.2023 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції заявник просить доручити Львівському окружному адміністративному суду, Сихівському районному суду м. Львова або Галицькому районному суду м. Львова.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галка" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та звернуто увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галка" на можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EasyCon.

03.04.2023 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання 03.04.2023 представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 підготовче засідання відкладено на 01.05.2023.

11.04.2023 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції заявник просить доручити Львівському окружному адміністративному суду, Сихівському районному суду м. Львова або Галицькому районному суду м. Львова.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галка" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та звернуто увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галка" на можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EasyCon.

24.04.2023 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судове засідання 01.05.2023 представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 підготовче засідання відкладено на 15.05.2023.

09.05.2023 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судове засідання 15.05.2023 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.06.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

22.05.2023 представником позивача подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судове засідання 05.06.2023 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак були повернуті відділом поштового зв`язку до суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 05.06.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галка» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларєв» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 25 (далі - Договір), за умовами якого постачальник передає, а покупець приймає у власність для використання у підприємницькій діяльності (гуртова та роздрібна купівля-продаж) продукцію виробництва: СП «Галка ЛТД», ВАТ «Славутський цикорієсушильний завод», ТОВ «Галка-Чай», ТОВ «Галка -Карпати», ТОВ «Кава зі Львова» і СОК «Чиста Флора» (далі - продукція) в діючому асортименті по вільній відпускній ціні. Вільна відпускна ціна - ціна від виробника продукції, яка встановлюється при відвантаженні продукції і фіксується у накладній. Накладні складають невід`ємну частину цього Договору. Загальна сума Договору визначається загальною сумою накладних, виписаних постачальником в межах цього Договору ат складає орієнтовно 8 000 000,00 грн., проте може бути змінена в бік зменшення або збільшення.

Пунктом 2.2 Договору узгоджено, що покупець зобов`язаний прийняти від постачальника замовлену та доставлену продукцію і оплатити її на умовах визначених в Договорі.

Відповідно до п. 4.2 Договору покупець зобов`язується прийняти доставлену продукцію в місці її розвантаження вказаному в Договорі, через уповноважених осіб протягом двадцяти чотирьох годин та здійснити всі необхідні відмітки про її отримання у накладній. У Випадку невиконання цього обов`язку покупець сплачує на поточний рахунок постачальника, вказаний в Договорі, пеню у розмірі 0,2% від вартості доставленої продукції за кожен день затримки у її прийнятті.

Підтвердженням отримання продукції у місці розвантаження слугуватиме відмітка уповноваженої особи покупця про отримання продукції зроблена у накладній.

Підтвердженням того, що кількість, асортимент і ціна отриманої продукції відповідає наданій покупцем і прийнятій постачальником заявці (замовленню), слугуватиме відмітка уповноваженої особи покупця про отримання такої продукції, зроблена у накладній.

Підписом уповноваженої особи покупця на накладній, що підтверджуватиме отримання продукції, вважатиметься підпис особи кріплений печаткою покупця, або підпис особи, яка діє на підставі належним чином оформленої довіреності на отримання продукції. Покупець стверджує, що особи, які підписуватимуть накладні є його повноважними представниками.

Право власності на замовлену продукцію переходить до покупця в момент здійснення відмітки уповноваженої особи, покупця у накладній. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження продукції переходить до покупця з моменту здачі продукції першому перевізникові.

За умовами п. 4.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.12.2013) покупець зобов`язується оплатити доставлену йому продукцію в термін до 31 календарного дня з моменту її прийняття в місці розвантаження, вказаному в Договорі. Момент прийняття фіксується в накладній, примірник якої залишається в покупця. При несплаті вартості доставленої продукції в термін до 31 календарного дня з моменту її прийняття покупець сплачує на поточний рахунок постачальника, вказаний в Договорі, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості вчасно неоплаченої продукції, яка була доставлена покупцю за кожен день протермінування, а постачальник має право припинити відвантаження наступної замовленої партії продукції покупцю до моменту повної оплати за раніше відвантажену продукцію.

Цей Договір складено та підписано у місті Львові 27 грудня 2013 року повноважними представниками сторін у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони і вступає він в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2014 (п. 6.1 Договору).

Згідно з п. 6.14 Договору у випадку, якщо за 30 календарних днів до дня закінчення терміну дії цього Договору, жодна сторона письмово не повідомить іншу сторону про його припинення, Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік та на тих самих умовах.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткових накладних № 4016 від 27.05.2022 на суму 945 685,68 грн., № 4560 від 15.06.2022 на суму 1 036 963,08 грн. та № 5126 від 05.07.2022 на суму 573 204,60 грн.

Як зазначає позивач, відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого товару у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларєв» виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 652 404,72 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Галка» поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ларєв» товар, що підтверджується видатковими накладними № 4016 від 27.05.2022 на суму 945 685,68 грн., № 4560 від 15.06.2022 на суму 1 036 963,08 грн. та № 5126 від 05.07.2022 на суму 573 204,60 грн.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За умовами п. 4.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.12.2013) покупець зобов`язується оплатити доставлену йому продукцію в термін до 31 календарного дня з моменту її прийняття в місці розвантаження, вказаному в Договорі. Момент прийняття фіксується в накладній, примірник якої залишається в покупця. При несплаті вартості доставленої продукції в термін до 31 календарного дня з моменту її прийняття покупець сплачує на поточний рахунок постачальника, вказаний в Договорі, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості вчасно неоплаченої продукції, яка була доставлена покупцю за кожен день протермінування, а постачальник має право припинити відвантаження наступної замовленої партії продукції покупцю до моменту повної оплати за раніше відвантажену продукцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, обов`язку зі сплати вартості отриманого товару відповідачем виконано у визначений строк у повному обсязі не було, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 1 652 404,72 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів сплати на дату розгляду справи відповідачем на користь позивача коштів у загальному розмірі 1 652 404,72 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по оплаті на користь позивача 1 652 404,72 грн. поставленого ним товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення вартості фактично поставленого товару в розмірі 1 652 404,72 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заборгованість за поставлений товар.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларєв" (02002, місто Київ, вул. Андрея Шептицького Митрополита, будинок 4, офіс 13/4; ідентифікаційний код: 19479382) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Галка" (79019, м. Львів, вул. Мельничука, 12; ідентифікаційний код: 32327123) заборгованість у розмірі 1 652 404 (один мільйон шістсот п`ятдесят дві тисячі чотириста чотири) грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 24 786 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 07 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.06.2023.

Суддя О.А. Грєхова