ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ХарківСправа № 922/733/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Іванії К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Паралеле.Піпед"( 61064, м. Харків, вул. Стефенсона, 26)
до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод"(63501, Харківська обл., м. Чугуїв, мікрорайон «Авіатор»)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Шевакова О.С. (в порядку самопредставництва)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Паралеле.Піпед" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", в якій просить суд:

стягнути з державного підприємства «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (адреса: 63501, м. Чугуїв, Харківська обл., м-р «Авіатор», ідентифікаційний код 08305644) на користь приватного підприємства «Паралеле.Піпед» (61064, м. Харків, вул. Стефенсона, 26, ) суму заборгованості за договором №ПРЛ 05/07-21 від 05.07.2021р. у розмірі 16 478,49 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім грн. 49 коп.), з яких:

· 11 512,20 грн. - заборгованість за договором (основна сума боргу),

· 3 179,22 грн. - інфляційні втрати,

· 1 389,66 грн. - пеня,

· 397,41 - три процента річних.

Судові витрати покласти на відповідача.

Вимоги позивача обґрунтовані порушенням боржником грошових зобов`язань за договором поставки №ПРЛ 05/07-21 від 05.07.2021р укладеним між державного підприємством «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» та приватним підприємством «Паралеле.Піпед».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/733/23; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.03.2023 року о 11:00

В судовому засіданні 22.03.2023 постановлено протокольну ухвалу, відкладено підготовче засідання до "14" квітня 2023 р. о(б) 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 22.03.2023.

Протокольною ухвалою від 14.04.2023 року на підставі ч.3 ст.177 та п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України суд оголошує про продовження строку підготовчого провадження за власною ініціативою на 30 днів та відкладене підготовче засідання на "03" травня 2023 р. о(б) 11:00 год.

В судовому засіданні 03.05.2023 постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні по суті на "23" травня 2023 р. о(б) 12:30 год. В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 03.05.2023.

Протокольною ухвалою суду від 23.05.2023 року, на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні на 13.06. 2023 року о(б) 12:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 13.06.2023 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки щодо своєчасної поставки товару.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву, не скористався, клопотань про надання йому часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи - відповідачем заявлено не було.

Проте ухвали суду, яка направлялася на адресу відповідача, повернуті без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "адресат відсутній".

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Отже, у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі № 44/227-б).

Згідно з частиною 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18). Тож відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В ході розгляду справи судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами відповідно до ст. 74 ГПК України.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.06.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Між постачальником приватним підприємством «Паралеле.Піпед» (далі - ПП «Паралеле. Піпед», позивач) і покупцем державним підприємством «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (далі ДП «ЧАРЗ», відповідач) укладений договір поставки №ПРЛ 05/07-21 від 05.07.2021р.

За змістом пункту 1.1 розділу 1 Договору постачальник зобов`язався поставити покупцю товар згідно специфікації, а покупець зобов`язався прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах договору.

Як вбачається із матеріалів справи, ПП «Паралеле.Піпед» свої зобов`язання виконало, а саме поставило покупцю товар згідно специфікації на суму 11 512,20 грн.

Факт поставки і прийняття товару підтверджується видатковою накладною №27 від 09.07.2021р. з підписом відповідальної особи вантажоодержувача у графі «Отримав», яка завірена печаткою покупця.

За змістом пункту 5.1 розділу 5 Договору покупець зобов`язався здійснити оплату 100% вартості товару не пізніше 120 банківських днів після отримання товару та проходження вхідного контролю.

Як вказує позивач у позові, строк оплати закінчився 29.12.2021р., але оплата покупцем у встановлений договором строк не здійснена.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.4 розділу 8 Договору сторони беруть на себе зобов`язання неухильно виконувати всі умови цього Договору. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором. Оплата штрафу або пені не звільняє Сторони від виконання умов даного Договору.

ПП «Паралеле.Піпед» зверталося до ДП «ЧАРЗ» з листом №0152 від 14.12.2021р., із претензією №020 від 28.01.2022р., вимогою кредитора №024 від 28.01.2022р. із пропозицією погасити заборгованість. Лист, претензія, вимога кредитора адресатом отримані, відповідей немає, заборгованість не погашена.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 11 512,20 грн. стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань окремо по кожному факту поставки, позивачем також нараховано до стягнення з відповідача 3 179,22 грн. - інфляційних втрат, 1 389,66 грн. - пені, 397,41 - три процента річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Сторонами у договорах порядок розрахунків за договором визначено у п.5.1 розділу 5 Договору покупець зобов`язався здійснити оплату 100% вартості товару не пізніше 120 банківських днів після отримання товару та проходження вхідного контролю.

Доказів своєчасного здійснення замовником (відповідачем) всіх платежів у строки визначені сторонами у п. 5.1 договору до суду не надано.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати товару у строки визначені сторонами у договорі або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати приватному підприємству "Паралеле.Піпед" за вищезазначеним договором та видатковими накладними продукції.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 11 512,20 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 3 179,22 грн. - інфляційних втрат, 1 389,66 грн. - пені, 397,41 - три процента річних.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пункт 8.3 розділу 8 Договору передбачає, що при порушенні строків оплати Товару Покупець сплачує Постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого Товару за кожний день прострочення, але не більше 1% від вартості Товару.

Оскільки відповідач прострочив оплату отриманої продукції, вимоги позивача про стягнення пені за таке прострочення є правомірними.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, суд констатує, що його здійснено з арифметично невірно, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в розмірі 115,12 грн. В іншій частині позовних вимог по пені сумі 1274.54грн. відмовити.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних та річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати отриманого товару підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування 3% річних та інфляційних за таке прострочення.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, суд констатує, що його здійснено з арифметично вірно, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині та стягнення з відповідача на користь позивача 3 179,22 грн. - інфляційних втрат, 397,41 - три процента річних.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2476,40грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (адреса: 63501, м. Чугуїв, Харківська обл., м-р «Авіатор», ідентифікаційний код 08305644) на користь приватного підприємства «Паралеле.Піпед» (61064, м. Харків, вул. Стефенсона, 26, ) - суму заборгованості за договором №ПРЛ 05/07-21 від 05.07.2021р. у розмірі 15203,95 грн. , з яких:

- 11 512,20 грн. - заборгованість за договором (основна сума боргу),

- 3 179,22 грн. - інфляційні втрати,

- 115,12 грн. - пеня,

- 397,41 - три процента річних.

- 2476,40грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог по пені відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: приватне підприємство «Паралеле.Піпед» (61064, м. Харків, вул. Стефенсона, 26, ).

Відповідач: державне підприємство «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (адреса: 63501, м. Чугуїв, Харківська обл., м-р «Авіатор», ідентифікаційний код 08305644).

Повне рішення складено "14" червня 2023 р.

Суддя О.О. Присяжнюк