ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023м. ДніпроСправа № 904/2260/23
За позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ-Сервіс-Юг", м. Дніпро

про стягнення 87 397,37грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ-Сервіс-Юг" заборгованість у розмірі 87 397,37грн, з яких:

- основний борг у розмірі 66 511,71грн;

- пеня у розмірі 15 345,81грн;

- 3 % річних у розмірі 920,75грн;

- інфляційні втрати у розмірі 4 619,10грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №080482 про постачання теплової енергії від 15 жовтня 2002 року в частині повної та своєчасної оплати за спожиту теплову енергію.

Також позовна заява містить клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 справу №904/2260/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Богдана Хмельницького (Героїв Сталінграда), буд. 142, м. Дніпро, 49000.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про порушення провадження повернута підприємством зв`язку з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 116-119).

Відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.05.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2002 року між Міським комунальним підприємством "Дніпровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КДМ-Сервіс-Юг" (споживач) укладено договір №080482 про постачання теплової енергії (особовий рахунок №080482) (а.с. 13-15).

За цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб);

гаряче водопостачання - протягом року;

технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Згідно з додатку №1 до договору об`єктом постачання споживачу теплової енергії за цим договором є прилад обліку за адресою Героїв Сталінграду,45 (а.с. 16).

За умовами пункту 3.2.2 договору споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості і відсутності акта звіряння розрахунків на початок опалювального сезону споживач до мереж теплопостачання підключений не буде.

Згідно правил користування тепловою енергією споживач зобов`язаний встановити прилади обліку теплової енергії. Облік споживання теплової енергії здійснюється розрахунковим способом на опалювання за адресою Г.Сталінграда, 45 (пункти 5.1, 5.2 договору).

У разі підключення споживача без приладів обліку теплової енергії, від загального обсягу теплової енергії визначеної за приладами обліку котельні (ЦТП), відокремлюються обсяги споживача теплової енергії, що визначені за приладами обліку інших споживачів, підключених до котельні (ЦТП), а залишок обсягу спожитої теплової енергії розподіляється споживачу пропорційно його договірним навантаженням (п. 5.6 договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором установлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів (п. 6.1 договору).

Тариф для розрахунків за цим договором складає: теплова енергія 1 Гкал 85,00грн (п. 7.2 договору).

За умовами пункту 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск-отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує (п. 7.3 договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4 договору).

Для споживачів, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленої та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем згідно з пунктом 7.4 договору (п.7.7 договору).

При зміні тарифів на теплову енергію її розрахункова вартість у додатку 1 змінюється енергопостачальною організацією з дати введення нового тарифу за діючим договором без додаткової угоди (п. 7.8 договору).

За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язань, крім випадку письмової відмови сторони.

Пунктом 8.2.3 договору визначено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15 жовтня 2005 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.1, 11.4 договору).

Додатками до цього Договору є: Додаток № 1, Додаток № 2 "Схема тепломережі, що перебуває на балансі споживача"; Додаток №3 "Умови припинення подачі теплової енергії"; Додаток №4 "Акт прийому передачі виконаних робіт до договору №-- о/р-- місяця __року (зразок)"; Додаток №5 "Перелік необхідної інформації" (перелічені Додатки містяться в матеріалах справи).

Матеріали справи не містять доказів припинення договору або визнання його недійсним у встановленому законом порядку.

Отже, даний договір є дійсним та обов`язковим для виконання сторонами.

27 вересня 2016 року між Комунальним підприємством "Теплоенерго" (нова енергопостачальна організація, позивач) та Комунальним підприємством "Дніпровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) укладено додаткову угоду до договору №080482 від 15 жовтня 2002 року (а.с. 28).

У зв`язку із зміною у структурі енергопостачальної організації, що пов`язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", наказу КП "Дніпропетровські міські тепломережі" від 05.09.2016 №320 "Про передачу об`єктів і мереж теплопостачання на баланс Теплоенерго", актів приймання-передачі об`єктів, статей 512-514, 520-521, 631 Цивільного України, домовилися внести такі зміни до основного договору:

У порядку та на умовах визначених цією угодою, енергопостачальна організація передає новій енергопостачальній організації, а нова енергопостачальна організація набуває прав і обов`язків, належних енергопостачальній організації за основним договором, укладеним із споживачем і стає стороною за основним договором (п. 1.1 додаткової угоди).

У зв`язку із передачею об`єктів і мереж теплопостачання на баланс новій енергопостачальній організації та надання ним послуг теплопостачання споживачу, останній приймає на себе зобов`язання по виконанню основного договору (п. 1.2 додаткової угоди).

Споживач не заперечує щодо зміни енергопостачальної організації на нову енергопостачальну організацію в основному договорі і укладаючи угоду, надає згоду на виконання своїх зобов`язань та відповідальності за основним договором перед новою енергопостачальною організацією, а енергопостачальна організація надає згоду на виконання своїх зобов`язань та відповідальності за основним договором перед споживачем (п. 1.3 додаткової угоди).

Права, зобов`язання та відповідальність за основним договором переходять до нової енергопостачальної організації в тому обсязі, в якому вони належали енергопостачальній організації до набрання чинності цієї угоди (п. 1.4 додаткової угоди).

Права, зобов`язання та відповідальність за основним договором переходять до споживача перед новою енергопостачальною організацією в тому обсязі, в якому вони належали споживачу до набрання чинності цієї угоди (п. 1.5 додаткової угоди).

З моменту укладення цієї угоди, енергопостачальна організація втрачає всі права та вимоги, що передбачені основним договором, якщо споживач не має заборгованості , або має кредиторську.

При наявності дебіторської заборгованості, енергопостачальна організація має право скористатись правами за основним договором (п. 1.6 додаткової угоди).

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2016 №1210 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" (а саме до постанови №1372 від 30.04.2015 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП "Теплоенерго") затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП "Теплоенерго": теплова енергія 1Гкал - 1121,74грн (без ПДВ), 1346,09грн з ПДВ (п. 2.1 додаткової угоди).

Згідно пункту 3.1 додаткової угоди усі інші умови основного договору не змінені цією угодою залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

Усі правовідносини, що виникають із цієї угоди або пов`язані із нею, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, зміною та припиненням цієї угоди, тлумачення її умов, визначенням наслідків недійсності або порушення угоди регламентуються основним договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (п. 3.3 додаткової угоди).

У разі неотримання новою енергопостачальною організацією підписаної угоди або обґрунтованих заперечень в її підписанні на протязі 30 днів з дня її отримання, додаткова угода вважається погодженою (п. 3.4 додаткової угоди).

За пунктом 3.5 додаткової угоди ця угода набуває чинності відповідно до ст. 631 ЦК України з 27 вересня 2016 року і невід`ємною частиною договору про постачання теплової енергії (п. 3.5 додаткової угоди).

Додаткова угода не містить підпису споживача.

Відповідно до повідомлень №2555/3157 від 05.10.2016, №1697-сс від 11.10.2017 примірник додаткової угоди та акт звіряння взаємних розрахунків направлялися на адресу споживача та отримані 27.10.2016, 18.10.2017 (а.с. 29-32).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", акту приймання-передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП "Теплоенерго" отримало засоби теплопостачання.

На підставі рішення Дніпровської міської ради від 19.07.2017 №24/23 "Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП "Дніпровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" було здійснено передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії на баланс Комунального підприємства "Теплоенерго" (а.с. 33).

Рішенням Дніпровської міської ради від 22.03.2023 №69/35 "Про затвердження статуту КП "Теплоенерго" у новій редакції у зв`язку із збільшенням статутного капіталу" затверджено статут Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради у новій редакції у зв`язку із збільшенням статутного капіталу на 685 045 977,58грн. (а.с. 103-105).

Згідно із частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами ст. 513 цього Кодексу встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень Цивільного кодексу України та умов додаткової угоди від 27.09.2016 до договору, позивач набув прав, обов`язків та відповідальності енергопостачальної організації за договором про постачання теплової енергії №080482 від 15.10.2022.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 19.10.2021 №1103 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго"" установлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (а.с. 92-93, 94).

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.10.2021 №1137 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго"" установлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (а.с. 95, 96).

В матеріалах справи наявні розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювальних періодів, а саме:

- розпорядження Дніпровського міського голови від 28.10.2020 № 1267-р "Про початок опалювального сезону 2020 - 2021 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 97);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 30.03.2021 № 155-р "Про закінчення опалювального сезону 2020 - 2021 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 98).

- розпорядження Дніпровського міського голови від 19.10.2021 № 1-19/10-р "Про початок опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 99);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 31.03.2022 № 1-31/3-р "Про закінчення опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 100).

На виконання умов договору, позивач у період з листопада 2020 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 66 511,71грн.

На підтвердження зазначеного факту КП "Теплоенерго" ДМР суду надано підписані позивачем в односторонньому порядку акти прийому-передачі теплової енергії №080482:

від 30.11.2020 на суму 1 005,41грн у кількості 0,76478Гкал теплової енергії;

від 31.12.2020 на суму 2 073,02грн у кількості 0,53192 + 0,85107Гкал теплової енергії;

від 31.01.2021 на суму 3 109,04грн у кількості 1,92614Гкал теплової енергії;

від 28.02.2021 на суму 3 429,38грн у кількості 2,1246Гкал теплової енергії;

від 31.03.2021 на суму 2 778,59грн у кількості 1,72141Гкал теплової енергії;

від 30.04.2021 на суму 1 172,51грн у кількості 0,7264Гкал теплової енергії;

від 16.04.2021 на суму 1795,85грн;

від 30.11.2021 на суму 7 714,45грн у кількості 0,26699 + 0,92803Гкал теплової енергії;

від 31.12.2021 на суму 7 660,67грн у кількості 1,35621Гкал теплової енергії;

від 31.01.2022 на суму 16 201,01грн у кількості 2,3559Гкал теплової енергії;

від 28.02.2022 на суму 11 874,83грн у кількості 1,7268Гкал теплової енергії;

від 31.03.2022 на суму 11 288,65грн у кількості 1,64156Гкал теплової енергії (а.с. 54-65).

Додатково надання послуг відповідачу підтверджується актами споживання теплової енергії: з 01.11.2020 по 21.11.2020, з 21.11.2020 по 17.12.2020, з 17.12.2020 по 19.01.2021, з 19.01.2021 по 19.02.2021, з 19.02.2021 по 18.03.2021, з 18.03.2021 по 31.03.2021, з 26.10.2021 по 22.11.2021, з 22.11.2021 по 20.12.2021, з 20.12.2021 по 26.01.2022, з 26.01.2022 по 24.02.2022, з 24.02.2022 по 31.03.2022 (а.с. 67-77).

Порядок розрахунку споживання згідно приладу обліку підтверджується Довідкою № 103 від 06.09.2022 (а.с. 66).

Також на адресу відповідача були виставлені рахунки на оплату № 080482:

від 30.11.2020 за листопад 2020 року на суму 1 005,41грн;

від 31.12.2020 за грудень 2020 року на суму 2073,02грн;

від 31.01.2021 за січень 2021 року на суму 3 109,04грн;

від 28.02.2021 за лютий 2021 року на суму 3 429,38грн;

від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 2 778,59грн;

від 16.04.2021 на суму 1795,85грн;

від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 1 172,51грн;

від 30.11.2021 за листопад 2021 року на суму 7 714,45грн;

від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 7 660,67грн;

від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 16 201,01грн;

від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 11 874,83грн;

від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 11 288,65грн (а.с. 42-53).

Підтвердженням надсилання на адресу відповідача актів прийому-передачі теплової енергії №080482, споживання теплової енергії та рахунків на оплату є описи-вкладення, накладні та фіскальні чеки "Укрпошти", відправлення здійснено 06.09.2022 (а.с. 37-38).

Відповідно до Наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" п.1 ч.1 Розділу II визначено наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1.

Таким чином, відповідач міг отримати лист 09.09.2022 та, починаючи з 10.09.2022 протягом 5-ти днів оплатити рахунки. Два дні на пересилання листів по місту, не враховуються в п`ятиденний строк для оплати.

06 вересня 2022 року позивачем на адресу відповідача направлено акт звіряння взаємних розрахунків від 05.09.2022 за період з 01.11.2021 по 01.09.2022 та досудову вимогу на суму боргу 68 307,56грн (а.с. 39-41).

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 66 511,71грн, пеню у розмірі 15 345,81грн, 3 % річних у розмірі 920,75грн та інфляційні втрати у розмірі 4 619,10грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про постачання теплової енергії, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п. 7.4 договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим.

З огляду на положення спірного договору відповідач повинен був оплатити вартість поставленої теплової енергії не пізніше 14 вересня 2022 року, прострочка виконання настає з 15.09.2022.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості поставленої теплової енергії не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 66 511,71грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 66 511,71грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути пеню у розмірі 15 345,81грн. за загальний період із 14.09.2022 до 24.02.2023, 3% річних за період прострочки із 14.09.2022 до 24.02.2023 у сумі 920,75грн та інфляційні збитки за період із вересня 2022 року по лютий 2023 розмірі 4 619,10грн.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2.3 договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

З наданого позивачем розрахунку пені (а.с.81-84) убачається, що пеня нарахована за період із 14.09.2022 до 24.02.2023, що відповідає вищенаведеним положенням.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що позивачем при проведенні розрахунку не вірно визначено період прострочки виконання зобов`язання.

Так, на суму загальну суму боргу 66511,71грн за період із 15.09.2022 до 24.02.2023 (163дн.) нарахуванню підлягає пеня у сумі 14 851,24грн.

За таких обставин, в задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 494,57грн слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено допущення позивачем аналогічної помилки, що і при нарахуванні пені.

Так, на суму загальну суму боргу 66511,71грн за період із 15.09.2022 до 24.02.2023 (163дн.) нарахуванню підлягають 3% річних у сумі 891,07грн.

За таких обставин, в задоволенні вимог про стягнення 3% річних у розмірі 29,68грн слід відмовити.

Сума інфляційних втрат складає 10 688,66грн виходячи з наступного розрахунку:

66 511,71грн * 107,5% (сукупний індекс інфляції за вересень 2022 року лютий 2023 року) = 71 500,09грн 66 511,71грн = 4 989,38грн.

Позивач просить стягнути втрати від інфляції у розмірі 4 619,10грн, що є його правом. При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч.2 ст. 237 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає основний борг за поставлену теплову енергію у розмірі 66 511,71грн, пеня у розмірі 14 851,24грн, 3% річних у розмірі 891,07грн та втрати від інфляції 4 619,10грн, а всього 86 873,12грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №10626 від 25.04.2023 (а.с. 11). Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 667,90грн (86 873,12грн * 2684,00грн / 87 397,37грн).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "КДМ-Сервіс-Юг" про стягнення 87 397,37грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " КДМ-Сервіс-Юг" (вул. Богдана Хмельницького (Героїв Сталінграда), буд. 142, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 25019472) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (просп. Слобожанський, 29, офіс 504, м. Дніпро, 49081; ідентифікаційний код 32688148) основний борг у розмірі 66 511,71грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот одинадцять гривень 71коп.), пеню у розмірі 14 851,24грн (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одну гривню 24коп.), 3% річних у розмірі 891,07 (вісімсот дев`яносто одну гривню 07коп.), втрати від інфляції у розмірі 4 619,10грн (чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень 10коп.) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 667,90грн (дві тисячі шістсот шістдесят сім гривень 90коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 16.06.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва