ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023м. ХарківСправа № 922/725/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства "Гарбовської О.С." (вул.Фархутдінова, буд. 2, смт Братське, Вознесенський район, Миколаївська область, 55401; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ" (вул.Гвардійців-Широнінців, буд. 5, кв. 43, м. Харків, 61153; )
про стягнення 111147,89 грн,
за участю представників:

позивача - Чумака Р.В., в режимі відеоконференції,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Гарбовської О.С." 23.02.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ" про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 111147,89 грн, з яких сума основного боргу складає 105035,27 грн; сума інфляційних втрат складає 2327,73 грн; сума 3% річних складає 1100,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору поставки № 45 від 16.09.2022 та Додатку (Специфікації) № 1 до нього, а також в порушення приписів чинного законодавства, не виконав у повному обсязі зобов`язання по сплаті отриманого від позивача товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 позовну заяву Фермерського господарства "Гарбовської О.С." було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою господарського суду від 16.03.2023 позовну заяву Фермерського господарства "Гарбовської О.С." було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/725/23; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Водночас, повідомлено сторін, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 18.04.2023 о 14:40.

17.04.2023 відповідачем подано до суду супровідним листом (вх. № 9420/23) відзив на позовну заяву, клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та клопотання про витребування у позивача доказів для вирішення питання щодо призначення судової експертизи.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив факт укладення між сторонами договору поставки; розмір перерахованого ним авансового платежу, проте, зазначив, що позивачем не додано до позовної заяви належних доказів поставки сільськогосподарської продукції за кількістю, якістю та асортиментом згідно з погодженими додатками до договору поставки. Зокрема, на думку відповідача, копії доданих до позовної заяви товарно-транспортної накладної, видаткової накладної та довіреності містять підпис колишнього директора ТОВ "СБМ" Горбачова Р.М., який не схожий на його підпис в інших документах, наявних у відповідача, в тому числі на документах, нотаріально посвідчених.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.04.2023, враховуючи необхідність повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, зібрання відповідних доказів, розгляд справи № 922/725/23 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; замінено судове засідання з розгляду справи по суті підготовчим засіданням; задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ" (вх. № 9423/23 від 17.04.2023) про витребування у позивача - Фермерського господарства "Гарбовської О.С." доказів, а саме оригіналів доданих до позовної заяви документів, зокрема, видаткової накладної № 3 від 29.09.2022; довіреності № 1 від 25.09.2022; товарно-транспортної накладної № 16 від 29.09.2022 для вирішення питання призначення судової почеркознавчої експертизи.

20.04.2023 позивачем надано до суду письмові пояснення щодо неотримання відповідачем поштової кореспонденції за офіційною адресою ТОВ "СБМ".

01.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач надав свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Також у відповіді на відзив позивачем було надано новий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, до якого позивач додав витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн, посилаючись на те, що необхідність укладення договору з адвокатом виникла після прийняття судом рішення про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін в судове засідання (ухвала суду від 18.04.2023).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2023 було відмовлено у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ" (вх. № 9423/23 від 17.04.2023 та аналогічне клопотання від 21.04.23 вх.№9838/23) про призначення судової почеркознавчої експертизи підписів, наявних на оригіналах видаткової накладної № 3 від 29.09.2022, довіреності № 1 від 25.09.2022 та товарно-транспортній накладній № 16 від 29.09.2022. Своє рішення суд обґрунтував тим, що з`ясування питання - чи директором підприємства було підписано вищевказані документи, не входить до предмета доказування у даній справі, оскільки відповідно до практики застосування позицій Верховного суду в аналогічних правовідносинах дослідженню підлягає факт переміщення та отримання товару, та встановлення судом обставин, в їх сукупності, щодо участі TOB "СБМ" у здійсненні господарської операції за спірними накладними, а не з`ясування, яка саме з посадових осіб відповідача підписала їх. При цьому, судом було взято до уваги, що сам колишній директор ТОВ "СБМ" Горбачов Р.М., хоча і не заперечував проти проведення судової почеркознавчої експертизи, але і не стверджував, що вищевказані первинні документи були підписані від його імені іншою особою.

Протокольною ухвалою господарського суду від 23.05.2023 підготовче провадження у справі № 922/725/23 закрито; розгляд справи по суті призначено на 08.06.2023 о 15:10.

06.06.2023 позивачем надано до суду копії документів, доданих до позовної заяви, у більш якісному стані.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.06.2023, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив покласти на відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце розгляду справи по суті представник відповідача був повідомлений особисто у попередньому судовому засіданні, що зафіксовано в протоколі судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

16.09.2022 між Фермерським господарством "Гарбовської О.С." (позивач), в особі голови фермерського господарства Гарбовської Оксани Степанівни, яка діє на підставі Статуту (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СБМ" (відповідач), в особі директора Горбачева Романа Миколайовича, який діє на підставі Статуту (надалі - покупець) було укладено Договір поставки № 45, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити сільськогосподарську продукцію (надалі та текстом - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього грошову суму на умовах, визначених Договором.

Пунктом 2.1 вищезазначеного Договору передбачено, що ціна товару, кількість, номенклатура, асортимент і загальна вартість кожної конкретної партії товару, що придбавається на умовах Договору, передбачена в Додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною даного Договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору сторонами було укладено Додаток (Специфікацію) № 1 від 16.09.2022 щодо ціни, загальної вартості, умов оплати та умов поставки товару та Додаток (Специфікацію) № 2 від 16.09.2022 щодо вимог до якості товару.

Відповідно до п. 1 Специфікації № 1, постачальник зобов`язався поставити сільськогосподарську продукцію, а саме Насіння соняшника, Код УКТ ЗЕД 120600, в розмірі 16 тонн, з можливістю відхилення маси в розмірі +/- 10% від загальної маси товару, ціна за одну тонну 13 588,00 грн, на загальну суму 217 408,00 грн.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що порядок оплати вартості товару визначається в Додатках (Специфікаціях). Згідно з пунктом 2.3 Додатку (Специфікації) № 1 до Договору, покупець здійснює оплату за товар в наступному порядку:

- Покупець оплачує 75% вартості кожної партії товару після перевірки якості товару на зерновому складі покупця та визначення фактичної залікової кількості товару на підставі реєстрів на приймання товару, на 15-й банківський день після поставки та приймання всієї партії товару на зерновому складі покупця, на поточний рахунок постачальника, що вказаний в п. 9 Договору або в рахунку-фактурі.

- Покупець здійснює передоплату вартості товару по реєстру в розмірі 25% кожної партії товару.

Відповідно до п. 4 Специфікації № 1 до Договору, товар повинен бути поставлений покупцю в період з 20.09.2022 по 01.10.2022. Товар повинен поставлятись автомобільними партіями. Автотранспорт покупця повинен відповідати вимогам складу постачальника.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору позивач 29.09.2022 поставив на адресу відповідача, зазначену в п. 3 Специфікації № 1 до Договору (а саме: Миколаївська область, Братський район, смт Братське, вул. Промислова, 4), товар в кількості 15560 кг, на загальну суму 206713,69 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 3 від 29.09.2022, відповідачем було отримано вказаний товар на загальну суму 206713,69 грн. Факт поставки товару також підтверджується товарно-транспортною накладною № 16 від 29.09.2022, згідно з якою вказаний товар було перевезено зі складу постачальника на зерновий склад покупця.

04.10.2022 відповідачем було перераховано на банківський рахунок позивача 51678,42 грн в якості 25% передоплати за товар, визначений у Специфікації № 1 до Договору.

Виходячи з умов пункту 2.3 Специфікації № 1 до Договору, оскільки 15-тим банківським днем після поставки товару є 24.10.2022, покупець (відповідач) мав оплатити товар до 20.10.2022, включно, 75% вартості товару, а саме 155035,27 грн.

09.11.2022, після спливу встановленого Договором строку для оплати вартості товару, відповідач перерахував на банківський рахунок позивача 50000,00 грн, після чого жодних надходжень, в якості оплати товару, від відповідача більше не надходило.

Таким чином, відповідач, в порушення умов Договору, не виконав зобов`язання по оплаті отриманого товару в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 105035,27 грн.

05.01.2023 на офіційну поштову адресу відповідача, зазначену в Договорі, а саме: місто Харків, вулиця Гвардійців-Широнінців, будинок 5, квартира 43, позивачем було направлено Претензію № 02-1/1 від 05.01.2022, відповідно до якої позивач просив відповідача виконати належним чином свої зобов`язання за Договором, перерахувавши на рахунок позивача суму заборгованості в розмірі 105035,27 грн. Згідно з даними з сайту "Укрпошта", зазначена претензія не була вручена адресату під час доставки з "інших причин". Також вищезазначену претензію було направлено позивачем 10.01.2022 на офіційну електронну адресу відповідача, зазначену в Договорі, а саме: , проте відповіді на претензію від відповідача позивач не отримав.

Свої заперечення проти позову відповідач ґрунтує на тому, що підписи діючого на той час директора ТОВ "СБМ" Горбачова Р.М, на копіях документів, доданих до позову на підтвердження факту поставки товару, а саме: видатковій накладній № 3 від 29.09.2022; довіреності № 1 від 25.09.2022; товарно-транспортній накладній № 16 від 29.09.2022, не схожі на його підписи в інших документах.

Водночас, відповідач не заперечує факт укладення між сторонами Договору поставки № 45 від 16.09.2022 та додатків № 1, № 2 до нього.

Крім того, на виконання укладеного Договору відповідачем було здійснено оплату:

1) 51678,42 грн - в якості 25% передоплати за товар, згідно з п. 2.3 Договору;

2) 50000,00 грн - після спливу останнього дня оплати вартості товару.

Також суд бере до уваги, що на перерахованих вище документах, наявні відтиски печатки ТОВ "СБМ", які засвідчують підписи керівника відповідача.

Як зазначено в постанові КГС ВС від 23.07.2019 у справі № 918/780/18, наявність печатки на оскаржуваному правочині, за умови відсутності доказів протиправності використання печатки чи доказів її втрати та/або доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, є додатковим аргументом на користь того, що правочин відповідав волі особи, від імені якої підписано оспорюваний документ та проставлено печатку.

Відповідно до правові позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, "встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи збігається така особа з відповідачем у даній справі).

При цьому, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Відповідачем у справі, що розглядається, не наведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надано доказів звернення до правоохоронних органів через втрату чи викрадення печатки та/або підробку підпису директора на документах ТОВ "СБМ". Відтак, відсутні підстави вважати, що у спірному випадку печатка використовувалася проти волі ТОВ "СБМ".

Також відповідачем не надано доказів звернення до суду з позовом про визнання Договору поставки від № 45 від 16.09.2022 недійсним.

Отже , враховуючи , що відповідач вже після поставки Товару позивачем обрахував та сплатив суму авансового платежу, та потім здійснив часткову оплату після спливу строку останнього дня оплати , дані обставини вказують на те, що відповідач своми активними діями частково виконав свії обовязок щодо сплати товару та підтвердив факт , що позивачем належним чином та у повному обсязі виконані обов"язки щодо поставки товару за договором.

З огляду на викладене, суд вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які в своїй сукупності підтверджують факт поставки товару та отримання його відповідачем.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт передачі позивачем відповідачу товару та його вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Строк оплати наданих товару, відповідно до пункту 2.3 Специфікації № 1 до Договору поставки від № 45 від 16.09.2022 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 105035,27 грн боргу.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем оплати товару, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з 21.10.2022 по 15.02.2023 в розмірі 2327,73грн та 3% річних за вказаний період, що становить 1100,89 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 2327,73 грн інфляційних втрат та 1100,89 грн - 3% річних законними та обґрунтованими.

При цьому, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку при визначенні загальної суми 3% річних у розрахунку, який міститься в тексті позовної заяви. Так, при складанні сум 3% річних: 254,85 грн (за період з 21.10.2022 по 09.11.2022) та 846,04 грн (за період з 10.11.2022 по 15.02.2023) в якості загальної суми позивачем помилково зазначено "1066,36 грн" замість "1100,89 грн".

Крім того, позивачем невірно обраховано загальний розмір позовних вимог, а саме замість 108463,89 грн (105035,27 грн основного боргу + 2327,73 грн інфляційних втрат + 1100,89 грн - 3% річних) помилково зазначено 111147,89 грн. Водночас, враховуючи правильність визначення складових позовних вимог, суд приходить до висновку, що вищевказані арифметичні помилки не впливають на вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства "Гарбовської О.С." обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За умовами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.2023 між позивачем - Фермерським господарством "Грабовської О.С." (клієнт) та Адвокатським об`єднання "Юридична компанія "Арес" було укладено Договір про надання правової допомоги № 27/04-1, згідно з п. 1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту наступну правову допомогу: представництво інтересів клієнта в судовій справі № 922/725/23.

Обсяг та місце виконання Адвокатським об`єднанням своїх обов`язків викладено в розділі 2 вказаного Договору.

У розділі 4 Договору сторони погодили ціну договору та порядок оплати.

Так, згідно з п. 4.1 Договору, сторони домовились про наступну вартість правової допомоги та порядок її оплати:

4.1.1. 15 000 гривень клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню в день підписання договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт приймання-передачі послуг (далі - акт), що підписується представником кожної зі сторін.

Як вбачається з платіжної інструкції № 8 від 27.04.2023 позивачем сплачено 15000,00 грн як "оплату за юридичні послуги згідно догов. про надання правової допомоги № 27/04-1 від 27.04.2023, згідно рах. № СФ-270420231 від 27.04.2023 без ПДВ".

28.04.2023 позивачем та Адвокатським об`єднанням підписано Акт приймання-передачі послуг за Договором про надання правової допомоги № 27/04-1 від 27.04.2023, відповідно до якого правова допомога, яка передбачена Договором про надання правової допомоги № 27/04-1 від 27.04.2023, надана своєчасно, в повному обсязі та відповідає умовам цього Договору. Згідно з Детальним описом робіт, виконаних адвокатом, в рамках виконання умов Договору, надано такі послуги:

1. Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз фактичних обставин та документів з витрачанням часу - 1 година.

2. Пошук ревалентної судової практики з витрачанням часу - 2 години.

3. Написання та подача відповіді на відзив у справі № 922/725/23 з витрачанням часу - 5 годин.

Що разом становить 8 годин.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок

його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової

допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приймаючи до уваги, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн підтверджуються наданими позивачем документами та відповідають фактично наданим послугам, ці витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача разом з витратами зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 126, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СБМ" (вул.Гвардійців-Широнінців, буд. 5, кв. 43, м. Харків, 61153; ) на користь Фермерського господарства "Гарбовської О.С." (вул.Фархутдінова, буд. 2, смт Братське, Вознесенський район, Миколаївська область, 55401; ) - основний борг у розмірі 105035,27 грн; інфляційні втрати в розмірі 2327,73 грн; 3% річних у розмірі 1100,89 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "13" червня 2023 р.

Суддя Н.М. Кухар