ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2023м. Дніпро№ 904/3741/20

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг

про стягнення пені у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. та збитків у розмірі 77 083,24 грн.

Представники:

від позивача: Конопліцький І.В. дов. №14-20 від 05.01.23;

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення пені у розмірі 61650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. та збитків у розмірі 77 083,24 грн.

Рішенням суду від 29.09.2020 позовні вимоги було задоволено у повному обсязі.

На виконання вищевказаного рішення суду, 20.10.2020 було видано наказ про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн., збитків у розмірі 77 083,24 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 568,55 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2020 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі № 904/3741/20 залишено без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 904/3741/20 за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2020.

Через канцелярію суду, 02.06.2023 від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" надійшла заява про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 06.06.2023 прийнято заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 таким, що не підлягає виконанню, та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ЗАЯВНИКА.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилався на положення статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ зі змінами відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 № 1639-ІХ.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій країни від 15.02.2022 КПТМ «Криворіжтепломережа» внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Заявник зазначив, що листом від 28.06.2022 № 39/7-979-22 представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" повідомив КПТМ «Криворіжтепломережа» про здійснення списання заборгованості на підставі Закону № 1730-VІІІ, зокрема, у розмірі 94 153,21 грн., яка складається із сум пені, 3% річних та інфляційної складової.

Заявник вказав, що, відповідно до акту звіряння розрахунків станом на 30.09.2022 у Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" обліковується заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за договором постачання природного газу № 3489/18-БО-5/3 від 05.10.2018 у розмірі 79 651,79 грн. Вказана заборгованість складається зі: штрафу у розмірі 77 083,24 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 568,55 грн.

За твердженням заявника, платіжною інструкцією від 18.10.2022 № 4078 ним було сплачено стягувачу судовий збір за рішенням суду у справі № 904/3741/20 у розмірі 2 568,55 грн.

Заявник наполягає на тому, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг - підлягають списанню в силу закону.

А тому, на думку заявника, наявні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі №904/3741/20.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач заперечив проти задоволення заяви відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 у частині стягнення збитків у розмірі 77 083,24 грн.

Позивач наполягає на тому, що ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» не передбачено списання збитків.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Статтею 129 - 1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 904/4083/18.

Двадцять дев`ятого серпні дві тисячі двадцять першого року набрав чинності Закон України від 14.07.2021 № 1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (далі - Закон № 1639-ІХ).

Вказаним Законом, між іншим, внесено зміни до Закону України від 03.11.2016 №1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (надалі - Закон № 1730-VIII).

Приписами ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" в редакції, з урахуванням змін, внесених Законом від 14.07.2021 № 1639-IX, визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

На відміну від приписів ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", законодавець не обмежив дію Закону № 1730-VIII на суб`єктів, в залежності від включення їх до Реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 1730-VIII, із змінами, внесеними Законом № 1639-ІХ, на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, якщо інше не передбачено цим Законом.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, включених до реєстру, за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та не сплачені станом на дату включення до реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом, не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню, за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, або в інший строк згідно з умовами затверджених мирових угод;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Заборгованість, що є предметом стягнення за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20, виникла внаслідок несвоєчасних розрахунків відповідача за отриманий природний газ, тобто, за енергоносії.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій країни від 15.02.2022 КПТМ «Криворіжтепломережа» внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Як було встановлено судом у рішенні від 29.09.2020 у справі № 904/3741/20, станом на момент ухвалення такого рішення відповідачем була погашена сума основного боргу за отриманий природний газ, прострочення оплати якої було підставою для нарахування неустойки, інфляційної складової та 3% річних.

Листом від 28.06.2022 № 39/7-979-22 представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" повідомив КПТМ «Криворіжтепломережа» про здійснення списання заборгованості на підставі Закону № 1730-VІІІ, зокрема, у розмірі 94 153,21 грн., яка складається із сум пені, 3% річних та інфляційної складової.

За таких обставин, на відносини сторін у даному випадку розповсюджуються норми абзацу третього ч. 1 ст. 7 Закону № 1730-VIII, згідно якого неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, включених до реєстру, за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та не сплачені станом на дату включення до реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом, не можуть бути предметом подальшого продажу та підлягають списанню, за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, або в інший строк згідно з умовами затверджених мирових угод.

Запроваджений Законом механізм списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, виключає правомірність примусового стягнення з відповідача зазначеної заборгованості.

При цьому слід зазначити, що термін "списання заборгованості", не є цивільно-правовим терміном, він застосовується у сфері організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, які ґрунтуються , у тому числі, на принципах:

- повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

- нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

- превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

З аналізу положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вбачається, що встановлений законодавцем обов`язок списати заборгованість з неустойки, 3% річних, інфляційних витрат, має на меті вилучення з обліку кредитора, та, як наслідок, звільнення боржника від додаткового навантаження, в умовах повного виконання основного зобов`язання задля забезпечення досягнення мети Закону № 1730-VIII, а саме забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Встановлений Законом обов`язок списати заборгованість виникає у стягувача з моменту набрання ним чинності.

За таких обставин, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 у частині стягнення пені у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. не підлягає виконанню в силу положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Разом з тим, норми статті 7 Закону № 1730-VIII не розповсюджуються на заборгованість з відшкодування збитків.

Слід звернути увагу на те, що сума 77 083,24 грн., присуджена до стягнення рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі № 904/3741/20, є саме збитками, які поніс постачальник внаслідок споживання відповідачем природного газу поза договірними величинами у березні квітні 2019 року, а не неустойкою.

Доказів припинення обов`язку боржника зі сплати кредитору збитків у розмірі 77083,24 грн. у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин до суду не подано.

А отже, вимоги відповідача про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 таким, що не підлягає виконанню, у частині стягнення збитків у розмірі 77 083,24 грн. - є необґрунтованою.

Щодо вимоги відповідача про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 таким, що не підлягає виконанню, у частині стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 568,55 грн.

Платіжною інструкцією від 18.10.2022 № 4078 боржником було сплачено стягувачу судовий збір за рішенням суду у справі № 904/3741/20 у розмірі 2 568,55 грн.

За таких обставин, обов`язок Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" зі сплати Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 568,55 грн. за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі №904/3741/20 є припиненим внаслідок його добровільного виконання боржником.

Враховуючи вищевикладене, заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 у частині стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9; ідентифікаційний код: 03342184) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) пені у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 568,55 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі № 904/3741/20 у частині стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9; ідентифікаційний код: 03342184) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) пені у розмірі 61 650,14 грн., 3% річних у розмірі 12 088,26 грн., інфляційної складової у розмірі 20 414,81 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 568,55 грн.

У задоволенні решти вимог заяви Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" відмовити.

Ухвала набирає законної сили 14.06.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14.06.2023.

Суддя М.О. Ніколенко