УХВАЛА

16.06.2023Справа № 910/9510/23
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову, в якій особами, що можуть отримати статус учасників справи визначено: Міністерство юстиції України, Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (відповідачі); Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (треті особи).

Предметом позову, з яким ОСОБА_1 планує звернутися до суду є:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2023 № 2141/5 яким задоволено скаргу ОСОБА_2 та скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 11.04.2023 №015047845 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 12.04.2023 №016047845 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені державним ресстратором Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 щодо Товариства з обмеженою вілповілальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795), від 11.04.2023 №018047850 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 12.04.2023 №019047850 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені державним реєстратором Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307);

- скасування реєстраційної дії від 07.06.2023 14:32:11, №019047845, вчиненої державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ » (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795);

- скасування реєстраційної дії від 07.06.2023 14:34:29, №020047845, вчиненої державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 шодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795);

- скасування реєстраційної дії від 07.06.2023 14:38:10, №021047850, вчиненої державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307);

- скасування реєстраційної дії від 07.06.2023 14:40:05, №022047850, вчиненої державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307).

У заяві про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову, ОСОБА_1 просить суд:

1) заборонити Міністерству юстиції України та будь-яким його посадовим особам, структурним підрозділам та територіальним органам, включаючи Офіс протидії рейдерству, Державному підприємству «Національні інформаційні системи», будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, суб?єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії для виконання Наказу Міністерства юстиції України №2141/5 від 07.06.2023 «Про задоволення скарги» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307) до вирішення справи по суті;

???2) зупинити дію реєстраційних записів вчинених на виконання наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2023 №2141/5 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 07.06.2023 14:32:11, №019047845, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795); від 07.06.2023 14:34:29, № 020047845, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795); від 07.06.2023 14:38:10, № 021047850, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307); від 07.06.2023 14:40:05, № 022047850, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307).

3) встановити спосіб і порядок виконання даної ухвали шляхом зобов?язання будь-якого державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріуса відновити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795) у стані, що існував до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційного запису від 07.06.2023 14:32:11, №019047845, від 07.06.2023 14:34:29, №020047845, а також про Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41339307) у стані, що існував до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційного запису від 07.06.2023 14:38:10, №021047850, від 07.06.2023 14:40:05, №022047850.

Так, обґрунтовуючи необхідність вжиття запропонованих заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що протиправним наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2023 фактично: призначено/поновлено на посаді директора ТОВ «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» () та директора ТОВ «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (), визначено кінцевим бенефіціарним власником, співвідповідача ОСОБА_2 , змінено розмір статутного капіталу цих Товариств, змінено склад засновників, чим грубо порушено права ОСОБА_1 як учасника ТОВ «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» () та директора ТОВ «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (), передбачені статтею 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відтак, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених прав заявника.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оскільки, предметом позову, з яким заявник планує звернутися до суду є немайнові вимоги, у межах розгляду зазначеної заяви, суд досліджує чи не призведе невжиття заявлених позивачем заходів до істотного ускладнення чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Так, ОСОБА_1 просить суд заборонити вчиняти будь-які дії для виконання оскаржуваного наказу, однак, як зазначає сам заявник та вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання наказу №2141/5 від 07.06.2023 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 вчинено наступні реєстраційні дії:

- ??скасування реєстраційної дії щодо ТОВ «ЕЛЕКТРОЕНЕРЖІ» (), 07.06.2023 14:32:11, 019047845, ОСОБА_4 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України;

- ??скасування реєстраційної дії щодо ТОВ «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (), 07.06.2023 14:34:29, 020047845, ОСОБА_4 Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України;

- скасування реєстраційної дії щодо ТОВ «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (), 07.06.2023 14:38:10, 021047850, ОСОБА_4 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України;

- скасування реєстраційної дії щодо ТОВ «ЕЛЕКТРОМОБІЛ» (), 07.06.2023 14:40:05, 022047850, ОСОБА_4 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Тобто, пункт 2 наказу №2141/5 від 07.06.2023 є виконаним, а, відтак, у даному випадку запропонований заявником захід забезпечення позову є недоцільним та неефективним.

Щодо зупинення дії реєстраційних записів вчинених на виконання наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2023 №2141/5, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з частини першої статті 137 ГПК України серед перелічених цією статтею заходів забезпечення позову відсутній такий захід як зупинення дії реєстраційних записів.

Водночас, положеннями пункту 10 частини першої статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, за змістом статті 137 ГПК України (положення частини першої якої містять вичерпний перелік заходів забезпечення позову), якщо сторона просить вжити захід забезпечення позову, що прямо не передбачений цим процесуальним законом (статтею 137 ГПК України), суд на вимогу учасника справи може вжити такий захід забезпечення, що визначений іншим нормативним актом - законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому не допускається вжиття судом заходу забезпечення позову, який хоча і відповідає змісту позовних вимог, предмету спору, є необхідним з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, однак не передбачений ні процесуальним законом, ні іншим Законом України (міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України).

Тобто, визначений частиною першою статті 137 ГПК України вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених Законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Разом з тим, у спорі про скасування наказу Міністерства юстиції України, прийнятого за наслідками розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції - щодо реєстраційної дії (відмови у її вчиненні) відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення дії реєстраційних записів не допускається, оскільки цей захід не належить до вичерпного переліку видів заходів забезпечення позову згідно із частиною першою статті 137 ГПК України: прямо не передбачений ні процесуальним законом, ні іншим Законом України (міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), як цього вимагають положення пункту 10 частини першої статті 137 ГПК України.

Щодо вимоги про встановлення способу і порядку виконання ухвали про забезпечення позову шляхом зобов?язання відновити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 41343795) у стані, що існував до виконання спірного наказу, то суд зазначає, що спосіб і порядок виконання ухвали про забезпечення позову прямо кореспондує заходам забезпечення позову, які такою ухвалою вжиті, тобто, ухвала про заборону вчиняти дії не може виконуватися шляхом зобов`язання вчинити дії.

Якщо ж розцінювати пункт 4 прохальної частини заяви, як захід забезпечення позову, то суд зазначає, що чинною редакцією статті 137 ГПК України не передбачено такого виду забезпечення позову як встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову, - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева