ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2023 р. м. Київ Справа №911/3275/21

За позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08301, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 72, літера А, 2-й поверх)

про стягнення 95700,00 грн та зобов`язання вчинити дії

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: Приходько Я.М.

від відповідача: Гаврин Д.В.

Обставини справи:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (далі відповідач) про стягнення 95700,00 грн штрафу та зобов`язання надати довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за березень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 та січень, лютий, березень та квітень 2021, відповідно до умов підпункту 2.2.2 договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує свій обов`язок за договором від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 щодо надання довідок про чистий дохід підприємства у орендованому приміщенні за звітні періоди березень 2020, липень-грудень 2020, січень-квітень 2021 та не сплачує суми штрафів, які відповідно до умов договору нараховані позивачем в загальній сумі 95700,00 грн у зв`язку з неподанням відповідачем довідок про чистий дохід.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2021 у справі №911/3275/21 зазначений позов залишено без руху в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України для усунення у десятиденний строк недоліків позовної заяви.

В установлений строк позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, якою усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2021 відкрито провадження у справі №911/3275/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав, підготовче засідання призначено на 13.01.2022.

28.12.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач у відзиві зазначив, що у період з 12.03.2020 він не мав можливість використовувати орендоване майно за цільовим призначенням внаслідок запровадженого з 12.03.2020 карантину, а з поступовим відновленням господарської діяльності відповідач виконав свій обов`язок з надання позивачу довідок про чистий дохід за звітні місяці березень 2020, липень-грудень 2020, січень-квітень 2021. На підтвердження цього відповідач послався на описи до листів з поштовими повідомленнями з трек-номерами відповідно 700, 696,742, 731,054, 869, 627, 389, 970, 377, 428. Відповідач при цьому вказав, що вказаними поштовими відправленнями він направляв позивачу за кожен із вказаних звітних місяців довідку разом з періодичними звітами з касових апаратів. Відповідач також зазначив, що позовні вимоги у даній справі в частині стягнення з відповідача штрафу за ненадання довідок про чистий дохід є тотожними позовним вимогам у справі № 911/861/21, яка розглядалася Господарським судом Київської області. На думку відповідача, позивач намагається декілька разів притягнути відповідача до відповідальності за одне й те саме порушення, що не відповідає приписам ст. 61 Конституції України.

05.01.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погодився з наведеними відповідачем запереченнями у відзиві на позовну заяву. Позивач зазначив, що з 01.03.2020 по 17.03.2020 та починаючи з 15.06.2020 відповідач орендоване майно використовував, а вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати довідки про чистий дохід стосуються періоду часу, коли відповідач використовував орендоване майно. Позивач також вказав, що поштові листи з описами вкладень, які відповідач направляв позивачу і на які відповідач посилається при вирішенні цього спору, не містили усіх вкладень, які були заявлені в описі вкладення в цінний лист, а саме не містили періодичних звітів з касових апаратів, а містили лише листи, які іменовані відповідачем «довідкою». При цьому вказані листи, які іменовані відповідачем «довідкою», не є довідками про чистий дохід, надання якої передбачено умовами Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-33, оскільки ці листи не містять відомостей про чистий дохід відповідача з підписом керівника та головного бухгалтера за кожний місяць діяльності відповідача та окремо в розрізі кожного з чотирьох договорів від 09.09.2014 №80.1-14/1-31, від 09.09.2014 №80.1-14/1-32, від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 та від 09.09.2014 №80.1-14/1-34. Позивач також послався на те, що у попередні звітні періоди від початку дії Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 та до моменту настання першого спірного періоду у даному спорі (березень 2020), відповідач надавав позивачу довідки про чистий дохід за підписом керівника та головного бухгалтера за кожний місяць діяльності відповідача та окремо в розрізі кожного з чотирьох договорів від 09.09.2014 №80.1-14/1-31, від 09.09.2014 №80.1-14/1-32, від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 та від 09.09.2014 №80.1-14/1-34. Також позивач послався на те, що відповідач у дану справу №911/3275/21 надав ті самі копії описів вкладень у цінні листи, які відповідач вже надавав судам в ході розгляду аналогічних судових справ за позовами позивача до відповідача про зобов`язання надати довідки та сплатити штраф, а саме справ №911/3278/21, №911/3063/21 та №911/3062/21.Також позивач звернув увагу на те, що відповідач у відзиві не надав відповіді на поставленні позивачем в позовній заяві в порядку ст.90 Господарського процесуального кодексу України запитання відповідачу щодо розміру чистого доходу відповідача, отриманого від діяльності в орендованому приміщенні за спірні періоди. Також позивач пояснив, що позовні вимоги у справі №911/3275/21 не є тотожними позовним вимогам у справі №911/861/21, враховуючи те, що у справі №911/861/21 був заявлений штраф за інші періоди прострочення відповідача, ніж періоди прострочення та нарахування штрафу у справі №911/3275/21.

12.01.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погодився з доводами позивача у відповіді на відзив та повторив свою правову позицію, викладену у відзиві. Також відповідач послався на те, що умовами Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 не передбачено форму довідки про чистий дохід відповідача, а тому відповідач вважає, що довідки та періодичні звіти з касових апаратів, які зазначені в описі до листів з трек-номерами відповідно 700, 696, 742, 731, 054, 869, 627, 389, 970, 377, 428, містять усі належні дані про господарські операції відповідача.

У підготовче засідання 13.01.2022 з`явився позивач, відповідач не з`явився, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 27.01.2022.

21.01.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання, у якому позивач просив суд зобов`язати відповідача надати відповіді на питання позовної заяви відповідачу в порядку ст.90 Господарського процесуального кодексу України щодо розміру чистого доходу відповідача, отриманого від діяльності в орендованому приміщенні за спірні періоди. Також позивач послався на задоволення судами позовних вимог позивача про стягнення штрафу та зобов`язання надати довідки в аналогічних спорах позивача з орендарями, які не надали довідку про чистий дохід (справи №911/864/21, №911/712/21, №911/713/21, №911/2621/21, №911/1423/21, №911/713/21 та ін.). При цьому позивач також пояснив, що рішення у справі №911/861/21, на яку посилався відповідач, не набрало законної сили.

26.01.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 27.01.2022 з`явився позивач, відповідач не з`явився, протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зобов`язання відповідача надати відповіді на запитання в порядку ч.6 ст.90 Господарського процесуального кодексу України. Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання позивача, суд керувався принципом пропорційності відповідно до ст.15 Господарського процесуального кодексу України та виходив з того, що, враховуючи заявлені позивачем підстави позову та заперечення відповідача у справі, для правильного вирішення даного спору має значення не визначення в процесі розгляду справи розміру чистого доходу відповідача, а встановлення тієї обставини, чи виконав відповідач передбачене Договором від 09.09.2014 №80.1-14/1-33 зобов`язання надати позивачу довідки про чистий дохід чи не виконав. Протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 10.02.2022.

10.02.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 21.02.2022 підготовче засідання перепризначено на 10.03.2022.

10.03.2022 підготовче засідання не відбулося у зв`язку зі збройною агресією РФ, введенням з 24.02.2022 воєнного стану та активними бойовими діями у Київській області. Ухвалою суду від 02.06.2022 підготовче засідання перепризначено на 23.06.2022. Ухвала суду від 02.06.2022 направлена на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

У підготовче засідання 23.06.2022 з`явився позивач, відповідач не з`явився, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.07.2022. Ухвала суду від 23.06.2022 про призначення справи до судового розгляду по суті на 21.07.2022 направлена відповідачу на електронну адресу, наявну в матеріалах справи для здійснення зв`язку із стороною.

У судове засідання 21.07.2022 з`явився позивач, відповідач не з`явився, протокольною ухвалою судове засідання відкладено на 25.08.2022.

25.08.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. у відпустці, ухвалою суду від 30.08.2022судове засідання призначено на 16.09.2022.

У судове засідання 16.09.2022 та 20.10.2022 з`явились сторони, які надали пояснення по суті справи, протокольними ухвалами в судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно на 20.10.2022 та на 28.10.2022.

20.10.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки в Північному апеляційному господарському суді розглядається справа №911/861/21 між тими ж самими сторонами та щодо правовідносин за тим самим Договором від 09.09.2014 №80.1-14/1-33, що і у справі №911/3275/21.

У судове засідання 28.10.2022 сторони не з`явились, ухвалою суду від 28.10.2022 судове засідання відкладено на 02.12.2022.

01.12.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 02.12.2022 сторони не з`явились, ухвалою суду від 02.12.2022 судове засідання відкладено на 22.12.2022.

У судове засідання 22.12.2022 з`явились сторони, які надали пояснення по суті справи, пояснивши при цьому, що розгляд справи №911/861/22 в Північному апеляційному господарському суді призначено на 09.02.2022, протокольною ухвалою в судовому засіданні оголошена перерва на 16.02.2022.

16.02.2023 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії вступної та резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №911/861/21 від 09.02.2023 та копії рішення Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021.

У судове засідання 16.02.2023 з`явились позивач та відповідач, які надали суду пояснення по суті справи, протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошена перерва на 09.03.2023.

В судове засідання 09.03.2023 з`явилися позивач та відповідач, які надали пояснення по суті справи. За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів 09.03.2023 у судовому засіданні після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, пояснення позивач та відповідача, з`ясувавши фактичні обставин справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

11.06.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області в якості орендодавця та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київріанта" в якості орендаря було укладено договір №1580 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, надалі Договір оренди, відповідно до умов п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частину приміщення №3.2.60 на третьому поверсі термінала «D», загальною площею 174,80 кв.м, розміщене за адресою: Київська область, м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Відповідно до пункту 5.10 Договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві.

Відповідно до пункту 5.18 Договору оренди орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Зазначений вище Договір оренди укладено строком на 10 років, що діє з 11.06.2014 до 10.06.2024 включно (пункт 10.1 Договору оренди).

В подальшому договором від 27.12.2018 про внесення змін до Договору оренди та додатковим договором від 16.01.2021 до Договору оренди орендодавець та орендар внесли зміни та доповнення до умов Договору оренди.

01.07.2014 актом приймання-передавання до вищезазначеного Договору оренди орендодавець передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування майно, а саме частину приміщення №3.2.60 на третьому поверсі терміналу «D», загальною площею 174,80 кв.м, розміщене за адресою: Київська область, м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Вказаний акт погоджено балансоутримувачем (позивачем).

09.09.2014 між позивачем в якості балансотримувача та відповідачем в якості орендаря укладено договір №80.1-14/1-33 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі Договір №80.1-14/1-33).

Підпунктом 1.1.1 ст.1 Договору №80.1-14/1-33 встановлено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці № 1 (п. 1 - п. 5) цього договору, а саме: забезпечення теплом (теплова енергія), забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів, сплата за які визначається залежно від обсягу наданих послуг в місяць з урахуванням встановленої оплати за одиницю вимірювання щодо кожного виду послуг.

Пунктом 5 таблиці №1 підпункту 1.1.1ст.1 Договору №80.1-14/1-33 встановлено також, що балансоутримувач надає, а орендар отримує також послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов Договору оренди (чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць).

Відповідно до підпункту 2.2.3 Договору №80.1-14/1-33 орендар (яким є відповідач у справі №911/3275/21) зобов`язується щомісяця з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Також, відповідно до підпункту 2.2.2Договору №80.1-14/1-33 відповідач зобов`язався, щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. В цьому пункті Договору №80.1-14/1-33 також встановлено, що орендар (відповідач у справі) несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в цій довідці.

Звертаючись з позовом до суду, позивач послався на невиконання відповідачем обов`язку відповідно до підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33 надати позивачу довідки про чистий дохід за щомісячні звітні періоди березень 2020, липень-грудень 2020, січень-квітень 2021.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджував про належне виконання ним вказаного обов`язку з надання позивачу довідок про чистий дохід за спірні періоди березень 2020, липень-грудень 2020, січень-квітень 2021. Одночасно відповідач посилався на неправомірність притягнення позивачем відповідача до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме порушення.

Рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021 (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду у справі від 09.02.2023) між тими ж самими сторонами, що і у справі №911/3275/21, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення 115039,41 грн задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 278,90 грн основного боргу, 17,50 грн пені, 6,84 грн 3% річних, 15,37 грн інфляційних, 20400,00 грн пені за неналежне виконання негрошового зобов`язання та 408,83 грн судового збору. В задоволенні решти позову позивача до відповідача у справі №911/861/22 про стягнення 94320,80 грн відмовлено.

Вирішуючи спір у справі №911/3275/21, в т.ч. надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також доводам, поясненням, заявам та запереченням сторін, суд виходить з того, що відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч.3-5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджував про належне виконання ним обов`язку з надання позивачу довідок про чистий дохід за звітні місяці березень 2020, липень-грудень 2020, січень-квітень 2021. На підтвердження цього відповідач посилався на надані ним докази описи до листів з поштовими повідомленнями з трек-номерами відповідно 700, 696, 742, 731,054, 869, 627, 389, 970, 377, 428, відповідно до яких відповідач надсилав позивачу довідку разом з періодичним звітом з касових апаратів. Також відповідач посилався на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021, що набрало законної сили 09.02.2023, між тими ж самими сторонами, що і у справі №911/3275/21.

Надаючи правову оцінку доводам сторін та наданим ним доказам, суд виходить з того, що обставини, які встановлені рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021, є преюдиційними для справи №911/3275/21.

Так, відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір у справі №911/861/21 в частині вимог позивача до відповідача про стягнення 111900,00 грн штрафу з підстав невиконання відповідачем обов`язку надати позивачу довідки про чистий дохід за періоди березень 2020, липень 2020-січень 2021 за Договором №80.1-14/1-33, тобто тим самим договором, на підставі якого позивачем заявлені позовні вимоги також у справі №911/3275/21, суд, який розглянув спір у справі №911/861/21, встановив, що відповідач надав позивачу довідки про чистий дохід за періоди березень 2020, липень 2020- січень 2021, однак позивачем безпідставно було не зареєстровано надані відповідачем вказані довідки про чистий дохід, навіть якщо вони були надіслані без додатків. Відтак, при розрахунку заявленої до стягнення позивачем у справі №911/861/21 неустойки за неподання відповідачем позивачу довідок про чистий дохід судом у справі №911/861/21 розмір неустойки був визначений з урахуванням встановлених обставин подання відповідачем позивачу довідок про чистий дохід з порушенням строку, а саме:

- довідка за березень 2020 період прострочення з 07.04.2020 по 09.09.2020;

- довідка за липень 2020 період прострочення з 07.08.2020 по 09.09.2020;

- довідка за серпень 2020 період прострочення з 07.09.2020 по 09.09.2020;

- довідка за вересень 2020 період прострочення з 07.10.2020 по 08.10.2020;

- довідка за листопад 2020 період прострочення з 07.12.2020 по 07.12.2020;

- грудень 2020 період прострочення з 07.01.2021 по 10.01.2021;

- січень 2021 період прострочення 07.02.2021 по 10.02.2021.

- довідка за жовтень 2020, як встановлено судом у справі №911/861/21, надіслана позивачу 06.11.2020, тобто в строк, передбачений п. 2.2.2 Договору№80.1-14/1-33.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст. 129 Конституції України).

Також відповідно до ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України верховенство права є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у свої рішеннях зазначав, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - до сторін провадження та до національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010).

Як вказував також Верховний Суд, складовою юридичної визначеності є принцип res judicata. Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicata можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано (п.8.15 постанови Верховного Суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020).

Отже, суд відмічає, що питання (спір) щодо надання/ненадання відповідачем позивачу довідок за періоди березень 2020, липень 2020-січень 2021 за Договором №80.1-14/1-33 вже було предметом судового розгляду у справі №911/861/21 (між тими самими ж сторонами, що і у справі №911/3275/21) і з цього питання на момент розгляду справи №911/3275/21 вже є остаточне та обов`язкове до виконання рішення суду. Те, що позивач свої сукупні позовні вимоги до відповідача, які випливають з Договору №80.1-14/1-33, розділив в окремі позовні заяви (окрема позовна заява у справі №911/861/21 про стягнення неустойки за неподання відповідачем довідок про чистий дохід та окрема позовна заява у справі №911/3275/21 до відповідача про примусове виконання обов`язку в натурі подати ті ж самі довідки про чистий дохід, у зв`язку з неподанням яких у справі №911/861/21 заявлено вимоги про стягнення неустойки), то суд зазначає, що пред`являння до відповідача декількох позовних вимог не в одному, а в самостійних провадженнях, є правом позивача, однак наявність кількох судових проваджень між тими ж самими сторонами у межах одних і тих самих правовідносин не звільняють сторін провадження та суд від дотримання принципу юридичної визначеності як елементу верховенства права відповідно до ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому обставин для відходу від res judicata позивачем у справі №911/3275/21 не зазначено й не обґрунтовано. На переконання суду, сама по собі лише наявність не одного, а кількох судових проваджень внаслідок розділення позивачем позовних вимог до відповідача в окремі судові провадження (№911/861/21 та №911/3275/21) з різним предметом позову, але між тими ж самими сторонами та з одних і тих самих фактичних підстав (надання/ненадання відповідачем позивачу довідок про чистий дохід за спірні періоди березень 2020, липень 2020-січень 2021 за Договором №80.1-14/1-33), щодо яких між сторонами виник спір, не може надавати ні позивачу, ні відповідачу яку-небудь перевагу з метою домогтися переоцінки фактичних підстав та винесення нового рішення в тій частині спору, який вже вирішений судом в межах іншої справи.

Правова невизначеність у зв`язку з юридичним конфліктом між сторонами в питанні того, чи надав (як стверджував відповідач у спорі) чи не надав (як стверджував позивач у спорі) відповідач позивачу довідки про чистий дохід за спірні періоди березень 2020, липень 2020-січень 2021 за Договором №80.1-14/1-33, вже усунута рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021.

Відтак, враховуючи обставини, які встановлені рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021 і які є преюдиційними для справи №911/3275/21, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача в частині зобов`язання надати довідки про чистий дохід за березень 2020, липень-грудень 2020 та січень 2021, а також в частині стягнення неустойки, яка нарахована позивачем поза межами періодів прострочення надання таких довідок відповідачем, які встановлені рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021, беручи до уваги, що рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021 встановлено факт надання цих довідок відповідачем, але з простроченням.

Щодо решти позовних вимог, а саме позовних вимог про зобов`язання відповідача надати довідки про чистий дохід за спірні періоди лютий-квітень 2021 та про стягнення з відповідача неустойки з підстав неподання відповідачем позивачу довідок про чистий дохід за періоди лютий-квітень 2021, то суд відмічає, що рішення Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021 не стосувалось вказаних спірних періодів лютий-квітень 2021.

Щодо заперечень відповідача, який посилався на надані ним докази - описи з вкладень до цінних листів з трек-номерами 970, 377, 428 (відповідач стверджував, що 09.03.2021 поштовим повідомленням з трек-номером 970 було направлено довідку №31/21 від 09.03.2021 та примірники періодичних звітів з касових апаратів за лютий 2021, 09.04.2021 поштовим повідомленням з трек-номером 377 було направлено довідку №40/21 від 07.04.2021 та примірники періодичних звітів з касових апаратів за березень 2021, а 06.05.2021 поштовим повідомленням з трек-номером 428 було направлено довідку №53/21 від 06.05.2021 та примірники періодичних звітів з касових апаратів за квітень 2021), то суд зауважує, що надані відповідачем докази - описи з вкладень до цінних листів з трек-номерами 970, 377, 428 не дають можливості ідентифікувати конкретний зміст документів, які були направлені відповідачем позивачу цими цінними листами, приймаючи до уваги, що позивачем були складені та направлені відповідачу акти про відсутність вкладень у конверти.

Так, позивачем складено акт від 11.03.2021 про відсутність вкладень у конверті, який відповідач направляв позивачу 09.03.2021 з трек-номером 970, а саме відсутність періодичних звітів з касових апаратів за лютий 2021; цей акт направлений позивачем відповідачу 12.03.2021 рекомендованим поштовим повідомленням.

Також, позивачем складено акт від 09.04.2021 про відсутність вкладень у конверті, який відповідач направляв позивачу 07.03.2021 з трек-номером 377, а саме відсутність періодичних звітів з касових апаратів за березень 2021; цей акт направлений позивачем відповідачу 12.04.2021 рекомендованим поштовим повідомленням.

Також, позивачем складено акт від 13.05.2021 про відсутність вкладень у конверті, який відповідач направляв позивачу 07.05.2021 з трек-номером 428, а саме відсутність періодичних звітів з касових апаратів за квітень 2021; цей акт направлений позивачем відповідачу 14.05.2021 рекомендованим поштовим повідомленням.

Суд при цьому відмічає, що листи відповідача, які іменуються «довідка» та які відповідач направив позивачу поштовими повідомленнями з трек-номерами 970, 377, 428, не містять відомостей про конкретний розмір чистого доходу відповідача за лютий, березень та квітень 2021 в розрізі конкретно Договору №80.1-14/1-33, а лише відсилають до «сукупності періодичних звітів із касових апаратів».

При цьому суд відмічає, що попри не встановлення безпосередньо Договором №80.1-14/1-33 форми довідки про чистий дохід, визначальним у даному випадку є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір чистого доходу, отриманого в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні. Цей конкретний розмір чистого доходу має значення для правовідносин сторін, оскільки з пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 ст.1 Договору №80.1-14/1-33 випливає, що від величини чистого доходу орендаря (відповідача) в орендованому приміщенні безпосередньо залежить нарахування відповідачу розміру плати за послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

Отже, належне виконання відповідачем обов`язку, встановленого підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33 щодо надання позивачу довідок про чистий дохід в орендованому приміщенні, надає позивачу можливість своєчасно та в повному обсязі визначити вартість наданих послуг, які передбачені пунктом 5 таблиці №1 підпункту 1.1.1 ст. 1 Договору №80.1-14/1-33 і підлягають сплаті (відшкодуванню) відповідачем позивачу за умовами цього договору.

При цьому відповідно до таблиці 1 підпункту 1.1.1 ст.1 Договору №80.1-14/1-33 чистим доходом орендаря вважається виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні, а в підпункті 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33 сторони домовились про те, що орендар (відповідач у справі) несе відповідальність за своєчасне надання позивачу довідки про чистий дохід та достовірність даних в такій довідці.

Таким чином, направленням відповідачем позивачу листів-довідок від 09.03.2021 №31/21, від 07.04.2021 №40/21, від 06.05.2021 №53/21 без зазначення в них конкретного розміру чистого доходу не є належним виконанням відповідачем умов підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33, яким встановлений обов`язок відповідача надавати позивачу довідки про чистий дохід.

Відсилання відповідача у вищевказаних листах на «сукупність періодичних звітів із касових апаратів» з пропозицією таким чином позивачу самостійно розрахувати чистий дохід відповідача в орендованому приміщенні на підставі наявних касових звітів, рівно як і посилання відповідача під час вирішення спору на надання ним позивачу звітів із касових апаратів, не свідчить про належне виконання відповідачем умов підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33, оскільки:

по-перше, вказаним підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33 не передбачено надання відповідачем позивачу звітів з касових апаратів, а покладено на відповідача обов`язок повідомити позивачу про розмір чистого доходу відповідача в орендованому приміщенні; та

по-друге, відповідач не може не знати про розмір чистого доходу в орендованому приміщенні. При цьому чистий дохід від продажу товарів в орендованому приміщенні потенційно може складатись не лише з доходів, які відображені в періодичних звітах із касових апаратів відповідача, але може включати також іншу виручку від продажу товарів в орендованому приміщенні, яка може не відображатись в періодичних звітах касових апаратів відповідача (наприклад, виручка від продажу товарів з безготівковою формою оплати без застосування касового апарату; виручка від продажу товарів, яка пропущена через інші касові апарати, у разі надання відповідачем позивачу не всіх касових звітів або касових звітів не в повному обсязі тощо), а тому саме на відповідачеві відповідно до умов підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33 лежить обов`язок визначити розмір чистого доходу від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні та надати позивачу довідку про чистий дохід та при цьому нести відповідальність за достовірність наданих позивачу даних про розмір чистого доходу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, щоб відповідач щомісяця, на виконання умов Договору №80.1-14/1-33 надавав позивачу довідки будь-якої форми, які б містили розмір чистого доходу, отриманого від діяльності в орендованому приміщенні, за лютий-квітень 2021.

Крім того, суд також враховує попередню (більш ранню) поведінку відповідача у правовідносинах за цим Договором №80.1-14/1-33, а саме. Із обставин даної справи вбачається, що у відповідача є не одне, а кілька орендованих приміщень на території аеропорту, тому поряд з Договором №80.1-14/1-33 між позивачем та відповідачем були підписані інші подібні договори про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю, а саме договір від 09.09.2014 №80.1-14/1-31, договір від 09.09.2014 №80.1-14/1-32, договір від 09.09.2014 №80.1-14/1-34, договір від 10.07.2015 №02.5-14/1-50, за якими відповідач також надавав позивачу довідки про чистий дохід від діяльності у відповідних орендованих приміщеннях. Зазначене підтверджується, зокрема, супровідним листом відповідача позивачу від 11.02.2020 про надання довідок за січень 2020 та наданими довідками за січень 2020 (в розрізі кожного договору, зокрема окремо щодо Договору №80.1-14/1-33), супровідним листом відповідача позивачу від 04.03.2020 про надання довідок за лютий 2020 та наданими довідками за лютий 2020 (в розрізі кожного договору, зокрема окремо щодо Договору №80.1-14/1-33).

Тобто більш рання поведінка відповідача свідчить про те, що відповідач спочатку після підписання Договору №80.1-14/1-33 надавав позивачу належним чином складені довідки про чистий дохід за підписом керівника та бухгалтера з відповідними відомостями і між сторонами не виникало спору, однак в подальшому відповідач змінив свою поведінку та замість надання позивачу належним чином складеної довідки про чистий дохід відповідач почав посилатись на певні касові звіти, що вказує на ухилення відповідача від виконання свого обов`язку надати позивачу належним чином складену довідку про чистий дохід з повними відомостями про чистий дохід відповідача в орендованому приміщенні.

Про невиконання відповідачем свого обов`язку надати позивачу належним чином складену довідку про чистий дохід з повними відомостями про чистий дохід відповідача в орендованому приміщенні свідчить також поведінка відповідача, який в ході розгляду справи не надав відповіді на запитання позивача в позовній заяві для відповідача щодо розміру чистого доходу відповідача від діяльності в орендованому приміщенні.

Тобто відповідач, укладаючи з позивачем Договір № 80.1-14/1-33, добровільно взяв на себе зобов`язання надавати позивачу довідки про чистий дохід та погодився нести відповідальність у вигляді сплати штрафних санкції позивачу у разі прострочення виконання такого основного зобов`язання. При цьому певний період відповідач належним чином виконував вказане зобов`язання, однак в подальшому змінив свою поведінку з метою ухилення від повідомлення позивачу повних відомостей про чистий дохід відповідача в орендованому приміщенні, довідки про чистий дохід не надає, штрафні санкції не сплачує.

Як вказував при цьому Верховний Суд (постанова від 15.05.2019 у справі №917/803/18, постанова від 31.03.2021 у справі №923/875/19), цивільне законодавство ґрунтується на принципі добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки. Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Отже, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем встановленого підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-33 обов`язку надати позивачу довідки про чистий дохід в орендованому приміщенні за лютий-квітень 2021.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

За приписами ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права «pacta sunt servanda», відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також, згідно з ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Також, приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу за Договором № 80.1-14/1-33 довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за лютий-квітень 2021, підлягають задоволенню.

Пунктом 4.3 ст. 4 Договору №80.1-14/1-33 встановлено, що в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 100,00 грн без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

З урахуванням зазначеного, заявлений позивачем штраф за своєю правовою природою є неустойкою.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором №80.1-14/1-33 не передбачено нарахування неустойки понад передбачений ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення неустойки з відповідача підлягають частковому задоволенню, а саме в межах нарахування цих штрафних санкцій за шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, та в межах періоду прострочення, які встановлені рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/861/21 від 26.05.2021 щодо довідок за звітні періоди березень 2020, липень 2020-січень 2021, а саме:

№Місяць, за який не подана довідка відповідачемДата виникнення порушенняДата, в яку нарахування штрафних санкцій припиняється (сплив 6 місячного строку або в силу фактичного надання довідки в цю дату)Період, за який нараховано штраф (неустойку) позивачем в позовіСума неустойки, нарахована позивачемСума неустойки, присуджена судом в межах позову та періоду прострочення
107.202008.08.202009.09.202001.03-31.03.20213100-
208.202008.09.202009.09.202001.03-31.03.20213100-
309.202008.10.202008.10.202001.03-31.03.20213100-
410.2020-подана своєчасно01.03-31.03.20213100-
511.202007.12.202007.12.202001.03-31.03.20213100-
612.202008.01.202110.01.202101.03-31.03.20213100-
701.202108.02.202110.02.202101.03-31.03.20213100-
802.202108.03.202108.09.202108.03-31.03.00
907.202008.08.202009.09.202001.04-30.04.20213000-
1008.202008.09.202009.09.202001.04-30.04.20213000-
1109.202008.10.202008.10.202001.04-30.04.20213000-
1210.2020-подана своєчасно01.04-30.04.20213000-
1311.202008.12.202007.12.202001.04-30.04.20213000-
1412.202008.01.202110.01.202101.04-30.04.20213000-
1501.202108.02.202110.02.202101.04-30.04.20213000-
1602.202108.03.202108.09.202101.04-30.04.00
1703.202108.04.202108.10.202108.04-30.04.00
1811.202008.12.202007.12.202001.05-31.05.20213100-
1912.202008.01.202110.01.202101.05-31.05.20213100-
2001.202108.02.202110.02.202101.05-31.05.20213100-
2102.202108.03.202108.09.202108.05-31.05.00
2203.202108.04.202108.10.202101.06-30.06.00
2304.202108.05.202108.11.202101.06-30.06.00
2412.202008.01.202110.01.202101.06-30.06.20213000-
2501.202108.02.202110.02.202101.06-30.06.20213000-
2602.202108.03.202108.09.202101.06-30.06.00
2703.202108.04.202108.10.202101.06-30.06.00
2804.202108.05.202108.11.202101.06-31.06.00
2901.202108.02.202110.02.202101.07-31.07.20213100-
3002.202108.03.202108.09.202101.07-31.07.00
3103.202108.04.202108.10.202101.07-31.07.00
3204.202108.05.202108.11.202101.07-31.07.00
Всього:

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, доводи позивача у спорі про нарахування відповідачу відповідно до пункту 4.3 ст. 4 Договору №80.1-14/1-33 за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за звітні періоди лютий-квітень 2021 неустойки у розмірі 100,00 грн за кожний календарний день прострочення є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та відповідачем не спростовані.

Доводи відповідача про тотожність позовних вимог у справі №911/3275/21 позовним вимогам позивача до відповідача, які розглянуті у межах справи №911/861/21, та неможливість у зв`язку з цим притягнення відповідача до юридичної відповідальності двічі за одне і те саме порушення судом відхиляються. По-перше, суд відмічає, що вказані доводи мають ознаки суперечливої правової позиції відповідача у спорі, який при розгляді цієї справи заперечував наявність будь-якого порушення з боку відповідача. По-друге, позовні вимоги у справі №911/3275/21 не є тотожними позовним вимогам у справі №911/861/21, яка розглянута, оскільки у справі №911/3275/21 періоди нарахування штрафу є іншими, ніж періоди у справі №911/861/21, та крім того справа №911/861/21 не стосувалась звітних періодів лютий-квітень 2021. Відтак, ці доводи відповідача є хибними.

Отже, позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 97500,00 грн підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 34600,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір в загальному розмірі 4540,00 грн, з яких: 2270,00 грн за майнову вимогу про стягнення штрафу в розмірі 97500,00 грн та 2270,00 грн за немайнову вимогу про зобов`язання надати довідки про чистий дохід.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1955,71 грн витрат зі сплати судового збору (2270х34600: 95700= 820,71+2270:2=1955,71).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 72, літера А, 2-й поверх, ідентифікаційний код 00452417) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08301, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) 34 600 (тридцять чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. неустойки та 1955 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 71 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 72, літера А, 2-й поверх, ідентифікаційний код 00452417) виконати зобов`язання, встановлене у підпункті 2.2.2 пункту 2 договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №80.1-14/1-33 від 09.09.2014, а саме надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08301, Київська обл., Бориспільський район, с.Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, переданому в оренду на підставі договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, №1580 від 11.06.2014, за лютий 2021, березень 2021 та квітень 2021.

4. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» в частині стягнення 61100,00 грн неустойки відмовити.

5. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» в частині виконати зобов`язання, встановлене у підпункті 2.2.2 пункту 2 договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №80.1-14/1-33 від 09.09.2014, а саме надати довідки про чистий дохід за березень 2020, липень 2020, серпень 2020, вересень 2020, жовтень 2020, листопад 2020, грудень 2020 та січень 2021 відмовити.

6. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2023.

Суддя О.О. Третьякова