ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/505/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гут С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тодорашко А.В.,

від відповідача: Чабан І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до відповідача: Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" про стягнення 9206513,21 грн заборгованості.

Встановив:

Державне підприємство "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (далі ДП «АМПУ», Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (далі ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК», Відповідач) 9206513,21 грн заборгованості, з яких 6540721,92 грн основного боргу, 1234259,68 грн інфляційних нарахувань, 1272654,38 грн пені та 158877,53 грн 3% річних, у зв`язку із неналежним виконання умов укладеного 20.01.2022 р. договору про відшкодування витрат з утримання мереж електропостачання № 11-Пп-ЧФ-22 в частині своєчасної та остаточної оплати вартості наданих послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 08.02.2023 р. позовній заяві ДП «АМПУ» присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/505/23 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2023 р. прийнято позовну заяву ДП «АМПУ» до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/505/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.03.2023 р.

06.03.2023 р. ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» реалізовано право на звернення до господарського суду із клопотанням про зменшення розміру заявленої до стягнення пені до 1000,00 грн, обґрунтовуючи погіршенням фінансового стану та наявністю понесених у 2022 році збитків; наявністю обмежень, пов`язаних із правовим режимом воєнного стану в Україні, що виразилось у вимушеному зменшенні робочого тижня та скасування раніше встановлених надбавок працівникам; відсутність понесених ДП «АМПУ» збитків чи іншого впливу на фінансової стан Позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 р. відкладено підготовче засідання на 28.03.2023 р.

28.03.2023 р. ДП «АМПУ» реалізовано право на звернення із запереченнями на клопотання ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» щодо зменшення розміру пені, в яких, серед іншого звертає увагу суду на те, що період прострочення оплати останнім рахунків є значним; те, що протягом 2022 р. ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» проведено 16 процедур закупівлі товарів, робіт і послуг на загальну суму більше ніж 51 млн. грн; те, що ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» не доведено скрутного матеріального становища як наявність правових підстав для зменшення розміру пені. Додаткового зазначаючи, що зменшення розміру штрафних санкцій лише спонукатиме Відповідача ухилятися в подальшому від своєчасної оплати виставлених рахунків.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/505/23 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.04.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/505/23 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.05.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 06.06.2023 р.

Після звернення ДП «АМПУ» із відповідним клопотанням, ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено участь його представника в судових засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В процесі розгляду справи представник ДП «АМПУ» підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, представник ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» натомість заперечував проти заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.

06.06.2023 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

20.01.2022 р. між ДП «АМПУ» (Виконавець) та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» (Замовник) укладено договір про відшкодування витрат з утримання мереж електропостачання № 11-Пп-ЧФ-22 (Договір), у відповідності до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, Виконавець зобов`язується надати послуги з утримання мереж електропостачання, що знаходяться на балансі Виконавця (Послуги), а Замовник зобов`язується сплачувати вартість наданих Послуг відповідно до умов Договору.

Найменування Послуг: відшкодування витрат з утримання мереж електропостачання (код по ДК 021:2015 - 65320000-2 експлуатація електричних установок) (пункт 1.1.1 Договору).

Замовник оплачує надані послуги згідно цього Договору та Додатком «Порядок формування величини вартості відшкодування витрат з утримання мереж електропостачання», який є його невід`ємною частиною (пункт 1.2 Договору).

Обсяг наданих Послуг за даним договором визначається відповідно до Додатку №1 до цього Договору «Порядок формування величини вартості відшкодування витрат з утримання мереж електропостачання», який є його невід`ємною частиною (пункт 2.1 Договору).

Оплата за Послуги з утримання мереж електропостачання Виконавця здійснюється за фактом їх надання, згідно наданого Виконавцем та узгодженого Замовником «Акту розподілу електричної енергії по підрозділам ДП «АМПУ» та ДП «МТП « Чорноморськ»», не пізніше 7 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунків Виконавця з додатком Акту наданих послуг. У разі порушення строків оплати більше, ніж 13 діб, Виконавець має право на відключення об`єктів Замовника від електричних мереж Виконавця (пункт 2.3 Договору).

Ціною цього Договору є вартість послуг, що надається Виконавцем (пункт 3.1 Договору).

Загальна ціна даного Договору становить орієнтовно 20334247,20 (двадцять мільйонів триста тридцять чотири тисячі двісті сорок сім грн 20 коп.) без ПДВ, крім того ПДВ 20% - 4066849,44 грн (чотири мільйони шістдесят шість тисяч вісімсот сорок дев`ять грн 44 коп.), разом ціна становить 24401096,64 грн (двадцять чотири мільйона чотириста одна тисяча дев`яносто шість грн 64 коп.) з ПДВ (пункт 3.1 Договору).

Тариф за надання Виконавцем Замовнику Послуг з утримання мереж електропостачання за даним Договором складає 1,80 грн/кВтгод, без ПДВ (пункт 3.2 Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число місяця) (пункт 4.1 Договору).

Сторони погодились, що Акт наданих Послуг є документом, що підтверджує факт надання Виконавцем Послуг за даним Договором Замовнику. Замовник зобов`язаний, не пізніше 5 (п`яти) днів після отримання Акту наданих Послуг, повернути Виконавцю підписаний та засвідчений власною печаткою належний йому екземпляр Акту. У разі невиконання Замовником зазначеного зобов`язання, Акт наданих Послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Замовником. При цьому, у разі неотримання Замовником з його вини Акту наданих Послуг, належний йому екземпляр надсилається Виконавцем на поштову адресу Замовника рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом поштового відправлення (пункт 4.3 Договору).

Протягом дії Договору розмір попередньої оплати складає 100% від вартості за надані Послуги за попередній місяць. Авансовий платіж підлягає оплаті не пізніше 25-го числа місяця за який виставлено рахунок. Замовник щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, здійснює доплату різниці між сумою виставленого остаточного рахунку та сумою авансу. В разі якщо сума сплаченого авансу буде більшою за суму послуг, отриманою в поточному місяці, то різниця зараховується, як аванс наступного періоду (пункт 4.4 Договору).

У випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього Договору (надалі іменується «порушення Договору»), винна Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України (пункт 7.1 Договору).

В разі порушення Замовником терміну оплати наданих послуг, він сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2 Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 01.01.2022 по 31.12.2022, а в частині розрахунків - до повного виконання (пункт 11.1 Договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

31.01.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/477 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 2515793,04 грн з ПДВ.

31.01.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/477 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 2515793,04 грн з ПДВ.

10.02.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 384/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 31.01.2022 р. № Пр/477. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 10.02.2022 р. під розписку.

28.02.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/2703 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 2058462,72 грн з ПДВ.

28.02.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/2703 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 2058462,72 грн з ПДВ.

12.03.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 564/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 28.02.2022 р. № Пр/2703. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 15.03.2022 р. під розписку.

31.03.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/2992 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 304674,48 грн з ПДВ.

31.03.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/2992 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 304674,48 грн з ПДВ.

12.04.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 650/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 31.03.2022 р. № Пр/2992. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 13.04.2022 р. під розписку.

12.04.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/3281 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 777345,12 грн з ПДВ.

12.04.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/3281 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 777345,12 грн з ПДВ.

12.05.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 749/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 12.04.2022 р. № Пр/3281. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 12.05.2022 р. під розписку.

31.05.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/3517 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 285606,00 грн з ПДВ.

31.05.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/3517 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 285606,00 грн з ПДВ.

09.06.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 850/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 31.05.2022 р. № Пр/3517. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 14.06.2022 р. під розписку.

30.06.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/3910 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 270803,52 грн з ПДВ.

30.06.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/3910 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 270803,52 грн з ПДВ.

11.07.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 997/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 30.06.2022 р. № Пр/3910. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 12.07.2022 р. під розписку.

31.07.2022 р. між ДП «АМПУ» як Виконавцем та ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником підписано акт надання послуг № Пр/4207 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 328037,04 грн з ПДВ.

31.07.2022 р. ДП «АМПУ» виставлено ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» рахунок на оплату № Пр/4207 (послуг з користування мережами електропостачання) загальною вартістю 328037,04 грн з ПДВ.

17.08.2022 р. ДП «АМПУ» складено до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» супровідний лист № 1211/15-02-04/Вих, додатком до якого слугує рахунок на оплату від 31.07.2022 р. № Пр/4207. Вказаний супровідний лист отримано представником ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 19.08.2022 р. під розписку.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Припинення зобов`язання слід відрізняти від закінчення строку дії договору. Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом (пункт 68 постанови Верховного Суду від 10.02.2021 р. у справі № 908/288/20).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 902 ЦК України, в свою чергу, встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

При цьому положеннями статті 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір про відшкодування витрат з утримання мереж електропостачання № 11-Пп-ЧФ-22 від 20.01.2022 р.

При цьому ДП «АМПУ» як Виконавцем доведено виконання належним чином взятих на себе за умовами укладеного Договору обов`язків та надання ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» послуг з утримання мереж електропостачання за період з січня по липень 2022 р., що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення актами надання послуг, які підписано обома Сторонами та не заперечується ними же.

В свою чергу ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» як Замовником в порушення приписів статей 525,526,610,629,901,903 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договору вартість отриманих послуг не сплатило, не дивлячись на те, що з урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, умов пункту 4.4 Договору строк виконання зобов`язань на суму 6540721,92 грн настав, іншого ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» господарському суду не доведено (6540721,92 грн загальна вартість наданих послуг згідно актів та виставлених рахунків).

Окрім, заявлених до стягнення 6540721,92 грн основного боргу, ДП «АМПУ» просить стягнути з ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 1234259,68 грн інфляційних нарахувань, 1272654,38 грн пені та 158877,53 грн 3% річних, у зв`язку із неналежним виконання умов укладеного Договору в частині своєчасної та остаточної оплати вартості наданих послуг.

Частиною 3 статті 14 ЦК України встановлено, що виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Приписами статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

В статті 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, умовами пункту 7.2 укладеного між сторонами Договору передбачено, що в разі порушення Замовником терміну оплати наданих послуг, він сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Як визначено у частині 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши представлені ДП «АМПУ» розрахунки інфляційних нарахувань, пені та 3% річних, господарської суд частково з ними не погоджується та наводить власні розрахунки не виходячи за межі заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим доходить висновку, що у ДП «АМПУ» наявне право вимагати стягнення з ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» 1195883,67 грн інфляційних нарахувань, 1272283,42 грн пені та 158877,53 грн 3% річних. 1195883,67 грн інфляційних нарахувань та 158877,53 грн 3% річних складаються з 603650,48 грн інфляційних нарахувань та 69890,80 грн 3% річних, нарахованих на суму 2515793,04 грн за період з 22.02.2022 р. по 25.01.2023 р.; 384005,54 грн інфляційних нарахувань та 52448,50 грн 3% річних, нарахованих на суму 2058462,72 грн за період з 22.03.2022 р. по 25.01.2023 р.; 45967,04 грн інфляційних нарахувань та 7011,69 грн 3% річних, нарахованих на суму 304674,48 грн за період з 21.04.2022 р. по 25.01.2023 р.; 93760,25 грн інфляційних нарахувань та 15972,84 грн 3% річних, нарахованих на суму 777345,12 грн за період з 21.05.2022 р. по 25.01.2023 р.; 24825,28 грн інфляційних нарахувань та 5140,91 грн 3% річних, нарахованих на суму 285606,00 грн за період з 21.06.2022 р. по 25.01.2023 р.; 21492,55 грн інфляційних нарахувань та 4206,73 грн 3% річних, нарахованих на суму 270803,52 грн за період з 21.07.2022 р. по 25.01.2023 р.; 22182,53 грн інфляційних нарахувань та 4206,06 грн 3% річних, нарахованих на суму 328037,04 грн за період з 23.08.2022 р. по 25.01.2023 р. 1272283,42 грн пені складаються з 418379,83 грн пені, нарахованих на суму 2515793,04 грн за період з 22.02.2022 р. по 22.08.2022 р.; 392517,82 грн пені, нарахованих на суму 2058462,72 грн за період з 22.03.2022 р. по 20.09.2022 р.; 65609,35 грн пені, нарахованих на суму 304674,48 грн за період з 21.04.2022 р. по 20.10.2022 р.; 186562,83 грн пені, нарахованих на суму 777345,12 грн за період з 21.05.2022 р. по 19.11.2022 р.; 71597,12 грн пені, нарахованих на суму 285606,00 грн за період з 21.06.2022 р. по 20.12.2022 р.; 67515,40 грн пені, нарахованих на суму 270803,52 грн за період з 21.07.2022 р. по 18.01.2023 р.; 70101,07 грн пені, нарахованих на суму 328037,04 грн за період з 23.08.2022 р. 25.01.2023 р.

При цьому, на переконання господарського суду стягнення пені загальним розміром 1272283,42 грн унеможливлюється наступним.

Частиною 1 статті 230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із частиною 4 статті 231 зазначеного Кодексу розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Водночас за змістом частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статті 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Так, зокрема, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частина 2 статті 216 ГК України передбачає, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 та постанові Верховного Суду від 26.01.2021 р. у справі № 922/4294/19.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013.

Поряд з цим, відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Приймаючи до уваги те, що ДП «АМПУ» не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» строків виконання зобов`язання, те, що розмір пені становить доволі значну частину від розміру основного боргу, з метою дотримання принципів справедливість, добросовісність та розумність господарський суд зменшує належну до стягнення суму пені до 636141,71 грн. Зменшення пені до 1000,00 грн про, що клопотало ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК», нівелюватиме суть пені як відповідальність за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, без урахування зменшення розміру пені.

Керуючисьст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до відповідача: Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" про стягнення 9206513,21 грн заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, Код ) на користь Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14, Код ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, код ЄДРПОУ 38728/шість мільйонів п`ятсот сорок тисяч сімсот двадцять одну/грн 92 коп. основного боргу, 158877/сто п`ятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят сім/грн 53 коп. 3% річних, 1195883/один мільйон сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три/грн 67 коп. інфляційних нарахувань, 636141/шістсот тридцять шість тисяч сто сорок одну/грн 71 коп. пені та 137516/сто тридцять сім тисяч п`ятсот шістнадцять/грн 50 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 16 червня 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут