РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2023Справа № 910/3958/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ СТАР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ"

про стягнення 1597010,76 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін не з`явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ" (далі - Відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ СТАР" (далі - Позивач) заборгованості та санкцій за Дистриб`юторським договором поставки №112-17 від 11.12.2017 разом у сумі, що дорівнює вказаній вище сумі. Вимоги позову мотивовані тим, що Відповідачем в порушення умов вказаного договору не оплачено вчасно вартість отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.04.2023 підготовче судове засідання було відкладено до 24.05.2023.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі та призначення судових засідань, оскільки відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (м. Київ, вул. Андрея Шептицького Метрополита, 4, офіс 13/4) та на вказану Позивачем у позові поштову адресу Відповідача, яка також вказана у договорі поставки №112-17 від 11.12.2017 (м. Київ, вул. Ушинського, 40).

Конверти з ухвалами суду повернулися не врученими Відповідачу із відміткою працівників Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

Ухвалою суду від 24.05.2023 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.06.2023.

У судове засідання 12.06.2023 представники сторін не з`явилися, від Позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) укладено Дистриб`юторський договір поставки товару №112-17 від 11.12.2017 з протоколом розбіжностей (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати (поставити) у певний строк Товар у власність Покупця з наданням права на його просування на ринках України, у тому числі пошуку покупців, а останній зобов`язаний прийняти і оплатити на умовах визначених у цьому договорі.

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість Товару, що поставляється, ціна за одиницю Товару, вказується у письмових заявках та накладних, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 Договору).

Загальна вартість цього договору визначається згідно усієї кількості накладних, які є невід`ємною частиною договору (п. 2.2 Договору).

За умовами п. 4.1 Договору Покупець зобов`язаний оплатити товар у безготівковій формі в національній валюті Україні - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 21 календарних днів з моменту відвантаження товару Постачальником. Датою відвантаження товару вважається дата виписки товарної накладної Постачальником.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 2020 року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

У випадку якщо жодна із сторін не заявить про розірвання даного договору, то договір автоматично вважається продовженим на 1 календарний рік на тих же умовах (п. 10.2 Договору).

Доказів того, що Договір припинив свою дію чи був розірваним, матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем було здійснено поставку товару Відповідачу за видатковою накладною №14/1-3 від 14.01.2022 та ТТН №14/1-3 від 14.01.2022 на суму 332021,40 грн, за видатковою накладною №20/1-1 від 20.01.2022 та ТТН № 20/1 -1 від 20.01.2022 на суму 338144,16 грн, за видатковою накладною №26/1-22 від 26.01.2022 та ТТН №26/1-22 від 26.01.2022 на суму 365804,32 грн, за видатковою накладною №3/2-1 від 03.02.2022 та ТТН №3/2-1 від 03.02.2022 на суму 358803,12 грн.

Загалом за вказаними вище видатковими накладними Позивачем було поставлено, а Відповідачем прийнято товару на суму 1394773 грн.

Судом встановлено, що відповідні видаткові накладні за якими було здійснено поставку Товару підписані обома сторонами.

З пояснень Позивача вбачається, що Відповідачем частково здійснювалася оплата Товару, однак станом на день звернення із позовом не сплаченими лишились 1165235,24 грн вартості поставленого за Договором Товару.

Матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій по кількості чи якості поставленого Товару.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Факт наявності у Відповідача заборгованості за Договором у сумі 1165235,24 грн Позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і Відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.1 Договору передбачено у разі несвоєчасної оплати Товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього терміну прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості.

Крім того, сторони погодили у п. 8.2 Договору, що у разі прострочення оплати поставленого Товару на термін більше 10 календарних днів покупець крім пені передбаченої п. 8.1 Договору, сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від вартості неоплаченого Товару.

Судом встановлено, що Відповідачем в установлені п. 4.1 Договору строки не було здійснено повної оплати вартості Товару.

З розрахунку Позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму прострочення, нараховано Відповідачу:

- на підставі пункту 8.1 Договору пеню у сумі 373513,76 грн (у період з 19.07.2022 до 09.03.2023),

- на підставі пункту 8.2 Договору 5% штрафу від розміру несплаченого Товару у сумі 58261,76 грн.

Заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних санкцій Відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум, визнано його обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню 373513,76 грн пені та 58261,76 грн 5% штрафу.

Судові витрати у які Позивачем включено судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України, покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРЄВ" (м. Київ, вул. Андрея Шептицького Метрополита, 4, офіс 13/4; ідентифікаційний код 19479382) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ СТАР" (м. Кропивницький, вул. Енергетиків, 6-а; ідентифікаційний код 13745 (один мільйон сто шістдесят п`ять тисяч двісті тридцять п`ять) грн 24 коп. боргу, 373513 (триста сімдесят три тисячі п`ятсот тринадцять) грн 76 коп. пені, 58261 (п`ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят одну) грн 76 коп. штрафу, а також 23955 (двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 17 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 14.06.2023.

Суддя Сташків Р.Б.