ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.06.2023м. СумиСправа № 920/633/23

Суддя господарського суду Сумської області Вдовенко Дар`я Володимирівна, розглянувши заяву (вх. № 2117 від 14.06.2023)

стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, Київська область, Україна, 01133, )

про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

9505 грн 29 коп. заборгованості відповідно до договору про надання кредиту № 454011-КС-001 від 30.09.2022, укладеного шляхом обміну електронними повідомленнями, в тому числі 3000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 6055 грн 29 коп. заборгованості по процентах, 450 грн 00 коп. комісії за надання кредиту,

УСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

За приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено, що суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У статті 20 ГПК України закріплено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Суд встановив, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 9505 грн 29 коп. заборгованості відповідно до договору про надання кредиту від 30.09.2022 № 454011-КС-001.

Водночас стороною цього договору є фізична особа ОСОБА_1 , а відповідно до п. 2.12 договору мета (ціль) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Кредит є споживчим кредитом.

Сама наявність у боржника статусу підприємця за цих обставин не є підставою для звернення з заявою про видачу судового наказу в порядку господарського судочинства.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152, п. 1. ч. 1 ст. 175 ГПК України та роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Керуючись ст. 147, 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 9505 грн 29 коп. (вх. № 2117 від 14.06.2023).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана суддею 16.06.2023.

Суддя Д. В. Вдовенко