УХВАЛА

м. Київ

14.06.2023Справа № 910/8919/23
Суддя Стасюк С.В., розглянувши

позовну заяву Київського національного лінгвістичного університету

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц."

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-ГРУП"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний комплекс "ОЛІМПІЯ"

про визнання недійсними правочинів

ВСТАНОВИВ:

Київський національний лінгвістичний університет (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-ГРУП" (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний комплекс "ОЛІМПІЯ" (відповідач-3) про визнання недійсними правочинів, відповідно до якого просить суд:

-визнати недійсним договір іпотеки (зареєстрований за номером 6129), укладений 16.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Л-ГРУП";

-визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки (зареєстрований за номером 6129), укладеним 16.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Л-ГРУП";

-визнати недійсним договір іпотеки (зареєстрований за номером 6130), укладений 16.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортивний комплекс "ОЛІМПІЯ";

-визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки (зареєстрований за номером 6130), укладеним 16.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортивний комплекс "ОЛІМПІЯ";

-скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Оніщук Оксани Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55171364 від 16.11.2020;

-скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Оніщук Оксани Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55171601 від 16.11.2020;

-скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Оніщук Оксани Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55171712 від 16.11.2020.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З урахуванням вищевказаного, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

З аналізу матеріалів поданої позовної заяви випливає, що в ній об`єднано вимоги про визнання недійсними двох різних правочинів, а саме Договору іпотеки (зареєстрований за номером 6129) від 16.11.2020 та Договору іпотеки (зареєстрований за номером 6130) від 16.11.2020, проте не надано суду обгрунтування, що позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами (спільними за договорами іпотеки).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених приписів, позивачем не надано доказів сплати судового збору.

У статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено сім вимог немайнового характеру.

Отже, за подання даної позовної заяви позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 18 788,00 грн.

В той же час, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, статтею 8 Закону України передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов, а саме приписами цієї статті визначено суб`єктів звернення щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

Оскільки скаржник є юридичною особою, то у відповідності до частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд не може відстрочити сплату судового збору.

Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18.

При цьому, під час розгляду клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі „Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Отже, на підтвердження факту сплати судового збору позивач повинен надати оригінал платіжного доручення (квитанцію, тощо) із зазначенням у ньому належних платіжних реквізитів на суму 18 788,00 грн.

За таких обставин, позовна заява Київського національного лінгвістичного університету підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Київському національному лінгвістичному університету в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2.Позовну заяву Київського національного лінгвістичного університету залишити без руху.

3.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання суду:

-письмового обгрунтування з посиланням на спільні докази щодо необхідності заявлення одного позову по двом різним договорам;

-доказів сплати судового збору у розмірі 18 788,00 грн.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Стасюк