ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. Справа№ 910/3903/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

представники учасників справи у судову засідання 16.05.2023 не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023

у справі № 910/3903/23 (суддя Ковтун С.А.)

за заявою ОСОБА_1

особа, яка може отримати статус учасника справи - Міністерство юстиції України

про забезпечення позову

до пред`явлення позову ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про забезпечення позову, поданої до подачі позову

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити до набрання законної сили рішенням дію наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, яким задоволено скаргу ОСОБА_2 , скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 01.03.2023 № 051057651 "Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта", проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гулієвим А.А. щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл";

- заборонити Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржуваним наказом порушені його права, а наслідком виконання спірного наказу може стати припинення його права здійснювати керівництво та корпоративне управління товариством з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", що саме по собі призведе до ускладнення чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

ОСОБА_1 наголошував, що наразі існує висока вірогідність того, що до закінчення розгляду справи по суті оскаржуваний наказ буде виконаний, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у цій справі виходячи з того, що предметом спору є вимога про визнання протиправним та скасування спірного наказу.

На думку ОСОБА_1 , невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову. У разі невжиття заходів забезпечення позову розпоряджатися майном товариства та приймати рішення буде керівник ОСОБА_2 , який є фіктивним керівником товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", який ніколи не знаходився за місцем здійснення господарської діяльності товариства в м. Одеса, де знаходиться морський порт та зерновий елеватор.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , поданої до подачі позову - відмовлено повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України не доведено існування фактичних обставин, які б безумовно свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі; порушить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом, яких він звернувся до суду.

Суд першої інстанції вказав, зокрема, що спір щодо корпоративного управління не є предметом розгляду у рамках майбутнього позову, а тому, виходячи з наведених заявником обставин, оцінка дій реєстратора не стосується оцінки правомірності рішень товариства щодо зміни місцезнаходження та органу управління товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс купе інтернейшнл». Вирішення майбутнього спору не матиме наслідком надання відповіді на питання щодо дійсного керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс купе інтернейшнл», з огляду на що рішення суду у цій справі не перебуває у нерозривному зв`язку з підставами діяльності тієї чи іншої посадової особи цього товариства. Також, суд першої інстанції зазначив про неможливість застосування такого заходу забезпечення позову як зупинення дії наказу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 17.03.2023 звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд:

- скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у справі № 910/3903/23 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023;

- зупинити до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, дію наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023;

- заборонити Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Скаржник зазначав, що внаслідок незупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, новий керівник товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл" ОСОБА_2 продовжить визнавати товариство неплатоспроможним у справі № 914/466/23, що призведе до невідворотних наслідків для товариства.

Скаржник наголошував, що:

- наказом Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023 фактично змінено керівника та місце знаходження товариства, що відповідно, надало можливість обійти заходи забезпечення позову, вжиті у справі № 914/257/23, в якій вирішується корпоративний спір, і що на переконання скаржника, свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали;

- також, наявна судова практика свідчить про можливість вжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії наказу, і скаржник просив також окрім цього заходу, вжити і інші заходи забезпечення, такі, зокрема, як заборона визначеному колу осіб проводити реєстраційні дії щодо виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, і в оскаржуваній ухвалі не наведено підстав невжиття вказаного заходу забезпечення позову;

- судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не було надано оцінку фактів, що свідчать про ймовірну "фіктивність" ОСОБА_2 , як генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", оскільки фактично вказана особа діє не в інтересах товариства, а в інтересах кредитора компанії, що підтверджується відомостями у справі № 914/466/23;

- виконання оскаржуваного наказу під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися з позовом до суду, а внаслідок виконання спірного наказу до ЄДРПОУ будуть внесені зміни до відомостей про керівника та місцезнаходження товариства;

- виходячи зі змісту спірних правовідносин, заходи забезпечення позову, що просить вжити ОСОБА_1 мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

27.04.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. 263, в якому Міністерство юстиції України просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Міністерство юстиції України вказувало, що заявником не наведено достатніх обгрунтувань та не доведено в порядку приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в ухвалі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Росич Приват" колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/3903/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3903/23. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у справі № 910/3903/23.

03.04.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Разом з тим, головуючий суддя Тищенко О.В. перебувала у відрядженні з 01.04.2023 та у відпустці. Питання пов`язані з рухом апеляційної скарги вирішується після виходу судді з відпустки (12.04.2023).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3903/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023, розгляд призначено на 16.05.2023, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзивів, заяв та клопотань.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 16.05.2023 скаржник та Міністерство юстиції України представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 направлена учасникам справи в їх офіційні електронні кабінети в системі "Електронний суд", що підтверджується відповідними довідками.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

В свою чергу, 12.05.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання, внаслідок його участі у іншому судовому засіданні.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, в матеріалах справи наявний достатній обсяг документів, необхідний для розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим неявка представників скаржника та Міністерства юстиції України, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що неможливість забезпечити явку представника в судове засідання, внаслідок участі представника Міністерства юстиції України у іншому судовому засіданні - не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні, у зв`язку з чим відхиляє як необгрунтоване клопотання Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами оскарження, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- зупинити до набрання законної сили рішенням дію наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, яким задоволено скаргу ОСОБА_2 , скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 01.03.2023 № 051057651 "Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта", проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гулієвим А.А. щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл";

- заборонити Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржуваним наказом порушені його права, а наслідком виконання спірного наказу може стати припинення його права здійснювати керівництво та корпоративне управління товариством з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", що саме по собі призведе до ускладнення чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

ОСОБА_1 наголошував, що наразі існує висока вірогідність того, що до закінчення розгляду справи по суті оскаржуваний наказ буде виконаний, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у цій справі виходячи з того, що предметом спору є вимога про визнання протиправним та скасування спірного наказу.

На думку ОСОБА_1 , невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову. У разі невжиття заходів забезпечення позову розпоряджатися майном товариства та приймати рішення буде керівник ОСОБА_2, який є фіктивним керівником товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", який ніколи не знаходився за місцем здійснення господарської діяльності товариства в м. Одеса, де знаходиться морський порт та зерновий елеватор.

УхвалоюГосподарського суду міста Києва від 15.03.2023 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України не доведено існування фактичних обставин, які б безумовно свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі; порушить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом, яких він звернувся до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 р. №5-рп/2011).

Приписами ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками дій, вчинених у забезпечення позову, у даному випадку , зупинення до набрання законної сили рішенням дію наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, яким задоволено скаргу ОСОБА_2, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 01.03.2023 № 051057651 "Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта", проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гулієвим А.А. щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", та заборона Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023.

Оскільки, заявник наголошує на тому, що він має намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру (оскарження відповідного наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023), в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібну правову позицію наведено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, враховуючи положення ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (у даному випадку - зупинення до набрання законної сили рішенням дію наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, яким задоволено скаргу ОСОБА_2, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 01.03.2023 № 051057651 "Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта", проведену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гулієвим А.А. щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", та заборона Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами абз. 2 ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для задоволення Міністерством юстиції України скарги є невідповідність оскаржуваних рішень, дій або бездіяльності законодавству у сфері державної реєстрації. Отже задоволення позову матиме наслідком відновлення скасованої Міністерством юстиції України реєстраційної дії, що жодним чином не свідчить про утруднення чи неможливість виконання рішення суду.

При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що спір щодо корпоративного управління не є предметом розгляду у рамках майбутнього позову, а тому, виходячи з наведених заявником обставин, оцінка дій реєстратора не стосується оцінки правомірності рішень товариства щодо зміни місцезнаходження та органу управління товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс купе інтернейшнл».

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується і з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що вирішення майбутнього спору не матиме наслідком надання відповіді на питання щодо дійсного керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс купе інтернейшнл», з огляду на що рішення суду у цій справі не перебуває у нерозривному зв`язку з підставами діяльності тієї чи іншої посадової особи цього товариства.

Також, суд першої інстанції вказав про неможливість застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії наказу, з чим суд апеляційної інстанції погоджується саме в тому контексті, що суд як орган судової влади може вжити заходи забезпечення позову лише передбачені статтею 137 Господарського процесуального кодексу України або законами та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а отже, зупинення дії наказу відповідного органу, може бути вчинений лише при наявності сукупності підстав, які дозволять вжити такий захід забезпечення позову, з наданням доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження саме тих обставин, що невжиття саме такого заходу унеможливить виконання рішення суду.

Дійсно, наведена скаржником практика Верховного Суду у цій частині (зокрема у постанові від 03.12.2021 у справі № 910/5520/21) передбачає можливість застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії наказу, проте, вжиття відповідного заходу в межах відповідної справи № 910/5520/21 вчинено з урахуванням обставин справи, відмінних від даної справи.

В свою чергу, у постановах Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 911/231/22, від 12.09.2022 у справі № 911/172/22, від 30.06.2022 у справі № 911/3616/21 (911/184/22) заходи забезпечення позову стосувались зупинення дії рішень позачергових загальних зборів акціонерного товариства, оформлені відповідним протоколом, за заборони вчиняти дії на їх виконання, а тому посилання скаржника на вказану судову практику визнається судом апеляційної інстанції нерелевантною по відношенню до розглядуваної заяви.

Суд зазначає, що згідно із статтею 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже суд, як орган державної влади в Україні, що здійснює функцію судочинства, зобов`язаний діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Юрисдикцію та повноваження господарських судів визначає Господарський процесуальний кодекс України.

З урахуванням наведеного, оцінивши наведені заявником доводи на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції, про те, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову, обраним заявником шляхом, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову).

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те що заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення позову у визначений заявником спосіб. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач не обґрунтував своїх доводів належними засобами доказування, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що заявник просив заборонити Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023, проте як підтверджується матеріалами заяви, фактично необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана власними припущеннями заявника про наявність обставин, які можуть ускладнити виконання рішення.

Зокрема, скаржник наголошував, що наказом Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023 фактично змінено керівника та місце знаходження товариства, що відповідно, надало можливість обійти заходи забезпечення позову, вжиті у справі № 914/257/23, в якій вирішується корпоративний спір, і що на переконання скаржника, свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали, а виконання оскаржуваного наказу під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися з позовом до суду, а внаслідок виконання спірного наказу до ЄДРПОУ будуть внесені зміни до відомостей про керівника та місцезнаходження товариства.

Проте, вказані доводи судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані, безпідставні, оскільки вони не можуть бути покладені в обгрунтування підстав для вжиття таких заходів забезпечення позову, як заборона Міністерству юстиції України, Офісу протидії рейдерству, на який покладено виконання наказу Міністерства юстиції України № 929/5 від 10.03.2023, а також всім органам державної реєстрації, держаному підприємству "Національні інформаційні системи, суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо виконання зазначеного наказу № 929/5 від 10.03.2023, адже фактично заборона вчиняти наведеним особам покладені на них обов`язки без належних та недоведених правових підстав, к контексті поданої заяви та поданих доказів, свідчитиме про безпідставне втручання у здійснення ними своїх повноважень, тобто порушуватиме визначену законом дискрецію вказаних органів. При цьому, фактично підставою для заявлення таких вимог заявником наголошується на тому, що він не згоден з корпоративним рішенням засновників товариства про припинення його повноважень, як директора, а не з незаконністю/ та/або неправомірністю відповідних дій, які мають бути вчинені на підставі відповідного наказу.

При цьому, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не було надано оцінку фактів, що свідчать про ймовірну "фіктивність" ОСОБА_2, як генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл", оскільки фактично вказана особа діє не в інтересах товариства, а в інтересах кредитора компанії, що підтверджується відомостями у справі № 914/466/23, які доводи про те, що виходячи зі змісту спірних правовідносин, заходи забезпечення позову, що просить вжити ОСОБА_1 мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки дослідження та оцінка вказаних доводів стосується спірних правовідносин по суті спору, і оцінка яких не здійснюється на стадії розгляду заяв в порядку ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, доводи скаржника про те, що новий керівник товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс купе інтернейшнл" ОСОБА_2 продовжить визнавати товариство неплатоспроможним у справі № 914/466/23, що призведе до невідворотних наслідків для товариства - судом апеляційної інстанції також відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки по-перше, вказані доводи не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні ст. ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України ; а по-друге, заявник не позбавлений права оскаржувати у встановленому законом порядку відповідні дії в межах справи № 914/466/23.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, матеріалами оскарження підтверджується, що заявником - ОСОБА_1 на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України не доведено існування фактичних обставин, які б безумовно свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову визначеним шляхом істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі, порушить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він мав намір звернутися до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обумовлені ст. 136 Господарського процесуального кодексу України підстави для вжиття заходів забезпечення позову (до подачі позову) - відсутні за наведених заявником доводів та обґрунтувань, у зв`язку з чим заява - задоволенню не підлягає та обґрунтовано відхилена судом першої інстанції шляхом постановлення оскаржуваної ухвали, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у справі № 910/3903/23 про відмову у вжитті заходів забезпечення позову до подачі позову, за наведених скаржником доводів та обгрунтувань.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у справі № 910/3903/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у справі № 910/3903/23 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3903/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена відповідно ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 14.06.2023.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік