ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2023 Справа № 914/1768/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши заяву: Львівського комунального підприємства «Вулецьке» (79026, м.Львів, вул. Бр. Тимошенків, буд.2а, ідентифікаційний код 20813567)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованості за договором про відшкодування суб`єктами підприємницької діяльності витрат, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території № 250 від 06.03.2015р. у розмірі 4704,35грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області 05.06.2023р. Львівським комунальним підприємством «Вулецьке» подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованості за договором про відшкодування суб`єктами підприємницької діяльності витрат, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території № 250 від 06.03.2015р. у розмірі 4704,35грн.

Вказана заява обґрунтована, тим що 06.03.2015 року між ОСОБА_1 та ЛКП «Затишне» укладено Договір № 250 про відшкодування суб`єктами підприємницької діяльності витрат, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території.

28.12.2019р. ЛКП «Затишне» (Замовник) і ЛКП «Вулецьке»(Підрядник) укладено договір підряду № 01/28 відповідно до умов якого підрядник бере на себе зобов`язання по наданню послуг з управління багатоквартирними будинками, які перебувають на обслуговуванні ЛКП «Затишне».

Як стверджує заявник, споживачами послуг є мешканці будинку, які здійснюють оплату наданих послуг на рахунок ЛКП «Вулецьке» згідно визначеного договором тарифу.

Заявник зазначає, що станом на 30.11.2022 заборгованість за договором становить 4704,35 грн.

Розглянувши заяву та долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу належить відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 16 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа підприємець.

Відповідно до приписів статті 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимога про стягнення заборгованості заявлена до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код, зазначений у заяві про видачу судового наказу - 13828380).

Судом встановлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 13828380 міститься інформація про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛГОЛЬ».Інших ідентифікуючих відомостей, чи доказів щодо статусу ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця до заяви не додано.

Водночас, як встановлено судом, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявний запис №2001468 про припинення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичної особи-підприємця з 19.01.2005р.

Як вбачається із договору № 250 від 06.03.2015р., останній було укладено між ЛКП «Затишне» та ОСОБА_1 як фізичною особою. Відтак, встановлено, що ОСОБА_1 не має статусу фізичної особи - підприємця, та заборгованість виникла не з його господарської діяльності, як суб"єкта підприємницької діяльності.

У пункті 2 частини 2 статті 150 ГПК України зазначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Всупереч вимогам статті 150 ГПК України заява про видачу судового наказу не містить вказівки на статус фізичної особи підприємця та не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності чи номеру і серії паспорта боржника.

Враховуючи викладене вище, заяву подано з порушенням вимог ст. 150 ГПК України та заявлені вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, що є підставами для відмови у видачі судового наказу на підставі пунктів 1, 4 частини 1 статті 152, пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України.

За приписами частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст 12, 147, 150, 151, 152, 153, 154 пунктом 1 частини 1 статті 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити Львівському комунальному підприємству «Вулецьке» у видачі судового наказу в порядку наказного провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про відшкодування суб`єктами підприємницької діяльності витрат, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території № 250 від 06.03.2015р. у розмірі 4704,35грн.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.255, 256 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Суддя Іванчук С.В.