РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2023Справа № 910/3912/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут"

до Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр"

про стягнення 271312,99 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" про стягнення 271312,99 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №23-22/361 постачання електричної енергії споживачу за кодом ДК:021:2015:09310000-5 Електрична енергія від 29.04.2022.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 сказану позовну заяву було залишено без руху.

31.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.04.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/3912/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

09.05.2023 від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.04.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на поштову адресу.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 11.04.2023, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, отримана останнім, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №938. Також відповідачем отримана ухвала, направлена на поштову адресу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 946.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 01.08.2022 року по 31.12.2022 року на виконання умов договору №23-22/361 постачання електричної енергії споживачу за кодом ДК:021:2015:09310000-5 Електрична енергія від 29.04.2022 позивач на об`єкти відповідача поставив електричну енергію обсягом 68853 кВт/год на загальну суму 306567,83грн.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору були складені рахунки та Акти приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії: № /530-0094000/8/1 за серпень 2022 на суму 58213,03 грн, № /530-0094000/9/1 за вересень 2022 на суму 44694,54 грн, № /530-0094000/10/1 за жовтень 2022 на суму 42347,27 грн, № /530-0094000/11/1 за листопад 2022 на суму 70272,61 грн, № /530-0094000/12/1 за грудень 2022 на суму 91040,28 грн.

Відповідач, в порушення умов договору сплатив лише 35254,84 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем договору №23-22/361 постачання електричної енергії споживачу за кодом ДК:021:2015:09310000-5 Електрична енергія від 29.04.2022, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 271312,99 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

29.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Сервісно-видавничий центр" (далі - споживач) укладено договір №23-22/361 постачання електричної енергії споживачу за кодом ДК:021:2015:09310000-5 Електрична енергія (далі - договір).

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію (ДК:021:2015:09310000-5 Електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у кожної із сторін укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії, а постачальник отримує доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора систем розподілу.

Відповідно до п. 2.6 договору (в редакції додаткової угоди від 20.10.2022) очікуваний обсяг споживання електричної енергії у 2022 році становить 336952,4755 кВт*год, що відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу електричної енергії у оператора системи розподілу.

Ціна договору становить 1525200,00 грн з ПДВ (п. 5.1. договору).

У п. 1 додаткової угоди від 20.10.2022 сторони погодили, що у зв`язку зі збільшенням ціни на електричну енергію як товару на ринку електричної енергії сторони погодили, що з 01.10.2022 ціна електричної енергії за договором становить 4,638763 грн з ПДВ.

У п. 5.8 договору сторони погодили, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на підставі рахунку-фактури постачальника на оплату електричної енергії та акту приймання-передачі, в яких вартість за електричну енергію вказується на підставі фактичних показників приладів обліку електричної енергії та виходячи з розміру діючого тарифу.

Оплата електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем за фактично спожиту електричну енергію до 15 числа місяця наступного за місяцем постачання електричної енергії (п. 5.9 договору).

Станом на останній календарний день розрахункового періоду постачальником складається акт приймання-передачі електричної енергії та рахунок на оплату, який надається споживачу непізніше 2 числа місяця, наступного за розрахунковим. Якщо дата отримання Акта приймання-передачі електричної енергії та рахунку припадає на вихідний, святковий, або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, постачальник надає їх у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний Акт протягом 5 робочих днів або дати вмотивовану відмову від підписання такого акту у цей же строк (п. 5.11 договору).

Відповідно до п.6.2. споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 14.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем складено та направлено відповідачу Акти приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії: № /530-0094000/8/1 за серпень 2022 на суму 58213,03 грн, № /530-0094000/9/1 за вересень 2022 на суму 44694,54 грн, № /530-0094000/10/1 за жовтень 2022 на суму 42347,27 грн, № /530-0094000/11/1 за листопад 2022 на суму 70272,61 грн, № /530-0094000/12/1 за грудень 2022 на суму 91040,28 грн, всього на суму 306567,83грн (обсяг споживання електричної енергії 68853 кВт/год).

На підтвердження факту направлення актів позивачем надані фіскальні чеки від 06.09.2022, 05.10.2022, 08.11.2022, 06.12.2022, 05.01.2023.

ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" (який є оператором системи розподілу електричної енергії) листом вих.№3/01/5/8848 від 23.03.2023 повідомлено, що за період серпень-грудень 2022 ДП "Сервісно-видавничий центр" було спожито електричної енергії: серпень 2022 - 14562 кВт/год, вересень 2022 - 10387 кВт/год, жовтень 2022 - 9129 кВт/год, листопад 2022- 15149 кВт/год, грудень 2022 - 19626 кВт/год, всього 68853 кВт/год.

Відповідачем здійснено часткову оплату спожитої у серпні-грудні 2022 року електричної енергії на загальну суму 35254,84 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 271312,99 грн (306567,83 грн - 35254,84 грн).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон № 2019-VIII).

Згідно з п.14 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч.1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п. 3.1.1. Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - ПРРЕЕ) постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП №429 від 14.06.2018.

Спір у даній справі виник у зв`язку із не оплатою відповідачем спожитої у серпні-грудні 2022 року електричної енергії.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами п. 4.3. ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачем складено та направлено відповідачу Акти приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за серпень-грудень 2022 року на суму 306567,83 грн.

Нарахування за спожиту електроенергію проведені на підставі даних, переданих оператором системи розподілу - ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".

Відповідач Акти приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за серпень-грудень 2022 року не підписав, вмотивованої відмови від підписання актів не надав.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:

1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом п.4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.1 ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії").

У п. 5.9 договору сторони погодили, що оплата електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем за фактично спожиту електричну енергію до 15 числа місяця наступного за місяцем постачання електричної енергії.

Отже, виходячи з умов п.4.12 ПРРЕЕ та п.5.9. договору строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії є таким, що настав.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом вище, відповідач здійснив часткову оплату спожитої у серпні-грудні 2022 року електричної енергії на загальну суму 35254,84 грн, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 271312,99 грн.

Згідно з ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи відсутність вмотивованої відмови відповідача від підписання актів за серпень-грудень 2022, оскільки факт споживання відповідачем у серпні-грудні 2022 року електричної енергії підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку оплатити вартість поставленої позивачем електричної енергії.

З огляду на викладене, оскільки невиконання відповідачем за договором зобов`язання на суму 271312,99 грн підтверджується матеріалами справи, а матеріали справи не містять доказів оплати заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача 271312,99 грн заборгованості визнаються судом обґрунтованими.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" до Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" про стягнення 271312,99 грн заборгованості.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" (04080, місто Київ, вулиця Нижньоюрківська, будинок 6, ідентифікаційний код 25286486) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (43026, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 11-А, ідентифікаційний код 42159289) заборгованість у сумі 271312,99 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 4069,69 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 15.06.2023.

Суддя С.О. Турчин