ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

13 червня 2023 року Справа № 902/186/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни

на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.04.2023

(постановлену у м. Вінниці)

у справі № 902/186/23 (суддя Тварковський А.А.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Київстар"

до боржника фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни

про видачу судового наказу

Відповідно до ч.13 ст.8, п. 9 ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову поновити пропущений процесуальний строк розглядаються судом апеляційної інстанції без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.04.2023 у справі № 902/186/23 відмовлено у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни №б/н від 21.04.2023 про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу у справі №902/186/23. Заяву №б/н від 21.04.2023 (вх. №01-34/3869/23 від 21.04.2023) фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни про скасування судового наказу виданого 13.02.2023 у справі №902/186/23 (на 2-х арк., з додатком на 9-ти арк.) повернуто заявнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що заява про скасування судового наказу надійшла поза межами встановленого ч. 1 ст. 157 ГПК України строку, а наведені заявником підстави не є обґрунтованими для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулася фізична особа-підприємець Бондарук Світлана Володимирівна із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.04.2023 у справі № 902/186/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким поновити ФОП Бондарук С.В. строк на подання заяви про скасування судового наказу у справі №902/186/23, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована таким.

Введення воєнного стану, ведення бойових дій, оголошувані повітряні тривоги, масовані ракетні обстріли України, ушкодження енергетичної інфраструктури тощо, спричинило погіршення матеріального та емоційного стану ФОП Бондарук С.В.

Вказані умови призвели до неможливості своєчасного виконання усіх господарських зобов`язань з боку боржника, а тому, отримавши декілька судових наказів про стягнення заборгованості, ФОП Бондарук С.В. поставилась до них спокійно та вжила всіх можливих заходів задля погашення заборгованості. При цьому аналізу документів, що додавались до наказів ФОП Бондарук С.В. не здійснювала, оскільки вважала визначені суми заборгованістю саме за укладеною нею угодою.

Однак, судові накази про стягнення заборгованості на користь ПрАТ "Київстар" продовжували надходити, а їх кількість ставала критичною. ФОП Бондарук С.В. помітила, що номери та дати угод в судових наказах відрізняються.

При цьому ФОП Бондарук С.В. було встановлено, що таких угод вона не підписувала, а підписи на угодах виконані не нею, а іншою особою. Зважаючи на це, боржник звернулась до співробітників ПрАТ "Київстар" у місті Вінниці з метою з`ясування обставин походження угод про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку.

Починаючи з початку жовтня 2022 року, після здійснення російською федерацією масованих ракетних обстрілів, на території України, в тому числі міста Вінниці, розпочалися відключення електричної енергії, в тому числі за місцезнаходженням стягувача. Співробітники ПрАТ "Київстар", посилаючись на обставини відключення світла, жодної інформації з приводу угод не надавали, але обіцяли все з`ясувати і повідомити пізніше.

Такі дії співробітників ПрАТ "Київстар" у м. Вінниці, призвели до втрати часу для подачі заяв про скасування судових наказів.

29.03.2023 між ФОП Бондарук С.В. та "Адвокатське бюро Семенчук Оксани" було укладено договір про надання правової допомоги.

Судом першої інстанції не прийнято всі доводи клопотання у їх сукупності, які якраз вказують на можливість поновлення пропущеного строку.

Суд першої інстанції поставився занадто суворо та критично до доводів боржника, не врахувавши, що остання не є фахівцем у галузі права, а, відтак не могла діяти, як досвідчений юрист, фіксуючи кожен свій крок.

Судом не враховано доводи скаржниці щодо значної кількості оскаржуваних наказів, що були прийняті в доволі стислі терміни та ефективності судового захисту її прав в розрізі правової позиції Верховного Суду щодо неможливості визнання недійсним договору, який є неукладеним. Вказана умова є суттєвою і не може ігноруватись при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

При цьому, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів з яких такі доводи Боржника були відхилені, що є порушенням вимог процесуального закону.

З огляду на викладене, скаржник вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Стягувач у відзиві на апеляційну скаргу вважає ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.03.2023 у справі №902/186/23 законною, обґрунтованою та постановленою за повного дотримання норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що апеляційна скарга не містить жодних аргументованих доводів та тверджень на спростування тих обставин, які дослідженні судом першої інстанції, є необґрунтованою, безпідставною, порушує один з основних елементів верховенства права - принцип правової визначеності, а тому є такою, що не підлягає задоволенню.

Суд належно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи та не знайшов обґрунтованих підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Просить ухвалу Господарського суду Вінницької області у справі № 902/186/23 від 24.04.2023 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 08.02.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Київстар" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни грошової заборгованості у розмірі 49 212 грн 08 коп. (а. с. 1-2)

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням зі сторони боржника умов Угоди про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № 10724729 від 22.10.2021 та Замовлень №№ 1, 2, 3, у яких визначено перелік абонентських номерів та вартість обраних тарифних планів, в частині своєчасного перерахування коштів за надані послуги за період з 22.10.2021 по 30.09.2022.

За результатами розгляду зазначеної заяви 13.02.2023 судом видано відповідний наказ, копію якого разом з заявою стягувача та доданих до неї документів надіслано боржнику (а. с. 5-6).

21.04.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни (вх. №01-34/3869/23) про скасування судового наказу виданого 13.02.2023 у справі №902/186/23 (а. с. 8-9)

Така заява обґрунтована тим, що вимоги стягувача є повністю необґрунтованими, стверджуючи, зокрема, що фізичною особою-підприємцем Бондарук Світланою Володимирівною угода № 10724729 від 22.10.2021 з Приватним акціонерним товариством "Київстар" не укладалася та не підписувалася, відтак відсутні підстави для сплати будь-яких грошових коштів на користь стягувача.

До заяви, з поміж іншого, додано клопотання про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу (а. с. 13-19).

Означене клопотання про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу мотивоване тим, що введення воєнного стану, ведення бойових дій, оголошувані повітряні тривоги, масовані ракетні обстріли України, ушкодження енергетичної інфраструктури спричинило погіршення матеріального та емоційного стану ФОП Бондарук С.В.

Вказані умови, за твердженням ФОП Бондарук С.В., призвели до неможливості своєчасного виконання усіх господарських зобов`язань з боку боржника, а тому, отримавши декілька судових наказів про стягнення заборгованості, ФОП Бондарук С.В. поставилась до них спокійно та вжила всіх можливих заходів задля погашення заборгованості. При цьому аналізу документів, що додавались до наказів ФОП Бондарук С.В. не здійснювала, оскільки вважала визначені суми заборгованістю саме за укладеною нею угодою.

Заявниця вказує, що починаючи з початку жовтня 2022 року, після здійснення російською федерацією масованих ракетних обстрілів, на території України, в т.ч. міста Вінниці, розпочалися відключення електричної енергії, в тому числі за місцезнаходженням стягувача. Співробітники ПрАТ "Київстар", посилаючись на обставини відключення світла, жодної інформації з приводу угод не надавали, але обіцяли все з`ясувати і повідомити пізніше.

Такі дії співробітників ПрАТ "Київстар" у м. Вінниці, призвели до втрати дорогоцінного часу для подачі заяв про скасування судових наказів. При цьому нові судові накази продовжували надходити, загалом з 09.08.2022 по 31.03.2023 було прийнято 27 судових наказів, та лише 29.03.2023 між боржником та адвокатом укладено договір про надання правової допомоги.

ФОП Бондарук С.В. не будучи фахівцем у галузі права, сподіваючись на виконання співробітниками ПрАТ "Київстар" обіцянки розібратися із спірною ситуацією, не змогла своєчасно подати заяву про скасування судового наказу в цій справі.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.04.2023 у справі № 902/186/23 відмовлено у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни №б/н від 21.04.2023 про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу у справі №902/186/23. Заяву №б/н від 21.04.2023 фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни про скасування судового наказу виданого 13.02.2023 у справі №902/186/23 повернуто заявнику.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частинами 1, 2 ст. 147 ГПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Приписами ст. 154 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 242 цього Кодексу (ст. 156 ГПК України).

Згідно з нормами ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ст. 158 ГПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 158 ГПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до норм статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Нормами чинного законодавства України не передбачено автоматичного поновлення судом процесуальних строків за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному конкретному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено, та чи підлягає він відновленню.

Суд зазначає, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, 13.02.2023 Господарським судом Вінницької області був виданий судовий наказ у справі № 902/186/23 про стягнення з фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" 49 212 грн 08 коп. - основного боргу та 268 грн 40 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Матеріалами справи підтверджується, що судовий наказ від 13.02.2023 у справі №902/186/23 було направлено боржнику того ж дня на його адресу та 16.02.2023 вручено фізичній особі-підприємцю Бондарук Світлані Володимирівні (а. с. 7).

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З огляду на вказане останнім днем для подання до суду заяви про скасування судового наказу було 03.03.2023.

Проте, жодних заяв чи клопотань в означений період до суду від боржника не надходило.

Лише 21.04.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни про скасування судового наказу виданого 13.02.2023 у справі №902/186/23, до якого додано клопотання про поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу.

Між тим, проаналізувавши наведені заявником доводи, суд апеляційної інстанції погоджується із місцевим господарським судом, що заявником не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, з підтвердженням їх належними та допустимими доказами.

Посилання скаржника на те, що вона не є фахівцем в галузі права, не може бути достатньою підставою для поновлення строку.

Крім того, суд зазначає, що скаржник посилається на обставини, котрі мали місце в жовтні 2022, в той час коли наказ в цій справі було видано 13.02.2023.

Судом враховується, що в подальшому, а саме 29.03.2023 боржник уклала договір про надання правової допомоги. При цьому, матеріалами справи не підтверджено існування обставин, які не залежать від волі боржника, та які перешкоджали їй здійснити своєчасне залучення фахівця в галузі права та скористатися своїми правами у визначені ГПК України порядок та строки.

Суд зауважує, що як в клопотанні про поновлення строку, так і в апеляційній скарзі, боржник визнає отримання судового наказу, ознайомлення із його змістом та вказує, що поставилася до нього спокійно та вчиняла дії щодо погашення заборгованості.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" ("Golder v. the United Kingdom").

При цьому, норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21.12.2010).

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Також, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Таким чином, в цьому випадку, з урахуванням того, що з моменту винесення судом судового наказу у цій справі, надіслання його разом із заявою про видачу судового наказу боржнику, отримання його боржником та подання боржником відповідної заяви про скасування судового наказу з тривалим проміжком часу, що є критичним в плані виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, повернення судом першої інстанції заяви скаржника про скасування судового наказу з мотивів, відсутності підстав для поновлення строку для подання такої заяви є правомірним, без прояву надмірного формалізму, що напряму відповідає сталій практиці Європейського суду з прав людини та принципу справедливості, правовим позиціям Верховного Суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.02.2022 у справі № 902/562/21 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Бондарук Світлани Володимирівни залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.04.2023 у справі № 902/186/23 - без змін.

2. Справу № 902/186/23 надіслати Господарському суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Філіпова Т.Л.