УХВАЛА

12 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 818/211/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023

за позовом Державного підприємства ?Дослідне господарство ?ІСКРА? Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України?

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ?Агрофірма ?ДОВІРА 2008?

про визнання протиправним та скасування наказу №432 від 09.08.2017,

ВСТАНОВИВ:

Справа неодноразово розглядалася судами і рішенням Господарського суду Сумської області від 26.05.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, 02.08.2022 заступник керівника Сумської обласної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України (далі - НААНУ, Академії), у якій просив скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 26.05.2021 та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Оскарженою у касаційному порядку ухвалою від 24.04.2023 Північний апеляційний господарський суд закрив апеляційне провадження у справ відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

16.05.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) перший заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі НААНУ звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена апеляційним господарським судом з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та передати справу до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Приписами статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційним господарський судом зазначено, що НААНУ не була учасницею справи під час її розгляду в суді першої інстанції, відповідно, виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, першочерговим є з`ясування та вирішення судом питання стосовно того, чи було судом у справі №818/211/18 розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник.

Господарським судом апеляційної інстанції з`ясовано, що згідно статуту НААНУ та витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Академія є науковою, неприбутковою, державною організацією (установою, закладом), основним видом діяльності якої є вирощування зернових культур, дослідження, експериментальні розробки у сферах інших природних і технічних наук, біотехнологій.

Відповідно до статті 4 Закону України ?"Про управління об`єктами державної власності? НААНУ, галузеві академії наук є суб`єктами управління об`єктами державної власності.

Отже, у порушення частини 3 статті 23 Закону України ?Про прокуратуру? прокурором подано апеляційну скаргу в особі державної організації, яка не наділена владними управлінськими функціями, вона не здійснює у правовідносинах з юридичними особами публічно-владних управлінських функцій та не приймає жодних владно управлінських рішень, а тому не є суб`єктом владних повноважень, бездіяльність якого могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Отже в даному випадку не обґрунтовано підстав для представництва інтересів держави в особі НААНУ в суді.

Згідно статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (частина 1). Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права (частина 2).

Таким чином, у зв`язку із тим, що вимоги прокурора в апеляційній скарзі, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а окремої юридичні особи, яка є самостійним учасником цивільних відносин, натомість прокурор, зважаючи на викладене та наведені положення законодавства, не має повноважень на ведення справи в інтересах такої юридичні особи.

Подібні за змістом висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 07.06.2022 зі справи №909/835/18, від 29.06.2022 у справі №909/83/19, від 16.08.2022 у справі №927/717/20, від 13.12.2022 у справі №927/682/20, від 26.04.2023 у справі №924/447/22.

З огляду на викладене, прокурором не обґрунтовано правових підстав для представництва інтересів НААНУ у спірних правовідносинах

Разом з тим, за змістом статей 17, 254 ГПК України особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку цих статей ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Як установлено апеляційним господарським судом, спір у справі виник між ДП ?ДГ ?Іскра? ІСГ ПС НААНУ?, яке є самостійною юридичною особою та вважає, що йому належить право постійного користування спірними земельними ділянками, та Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області за участі Товариства з обмеженою відповідальністю ?Агрофірма ?ДОВІРА 2008?.

Водночас апеляційний господарський суд звернув увагу на те, що в апеляційній скарзі прокурор фактично не заявляє жодних вимог на користь НААНУ, а просить задовольнити позовні вимоги ДП ?ДГ ?Іскра? ІСГ ПС НААНУ?, що свідчить про те, що апеляційну скаргу прокурором подано в інтересах ДП ?"ДГ ?"Іскра? ІСГ ПС НААНУ?, а не НААНУ.

Оскільки у порушення частини 3 статті 23 Закону України ?Про прокуратуру? прокурором подано апеляційну скаргу в особі державної організації (НААНУ), яка не наділена владними управлінськими функціями, вона не здійснює у правовідносинах з юридичними особами публічно-владних управлінських функцій та не приймає жодних владно управлінських рішень, а тому не є суб`єктом владних повноважень, бездіяльність якого могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді, враховуючи, що в даному випадку прокурором не обґрунтовано підстав для представництва інтересів держави в особі НААНУ в суді, прокурор, зважаючи на викладене та наведені положення законодавства, не має повноважень на ведення справи в інтересах такої юридичні особи (подібні за змістом висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 07.06.2022 зі справи №909/835/18, від 29.06.2022 у справі №909/83/19, від 16.08.2022 у справі №927/717/20, від 13.12.2022 у справі №927/682/20, від 26.04.2023 у справі №924/447/22) правові підстави для подальшого розгляду апеляційної скарги прокурора, поданої на рішення Господарського суду Сумської області від 26.05.2021 в інтересах держави в особі НААН, а відтак і для скасування оскарженої у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (див. mutatis mutandis рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996; № 21920/93, "Бруалья Гомез де ла Торре проти Іспанії" (Brualla Gomes de la Torre v. Spain) від 19.12.1997, №26737/95).

Отже закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині 2 статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі частини 2 статті 293 ГПК України.

Відповідно до положень частини 6 статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №818/211/18 за касаційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023.

2. Копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов