УХВАЛА

м. Київ

14.06.2023Справа № 910/429/21

За заявою Фермерського господарства "Україна"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21

За позовом Фермерського господарства "Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Посвятенко Юрій Дмитрович

про визнання товарної аграрної розписки недійсною,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Видиш А.В.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Україна" (далі - позивач, Господарство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (далі - відповідач, Товариство) про визнання недійсною товарної аграрної розписки від 02.03.2020 року, посвідченої 03.03.2020 року Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрованої в реєстрі за № 431, виданої позивачем у забезпечення виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки № AVD_UKR_2/20 від 28.02.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невідповідність вказаної аграрної розписки вимогам статей 203, 215 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України "Про аграрні розписки", що, на думку Господарства, свідчить про наявність правових підстав для визнання її недійсною.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2021 року відкрито провадження у справі № 910/429/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.02.2021 року. Крім того, цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Посвятенка Юрія Дмитровича.

05.02.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача від 03.02.2021 року на позовну заяву, в якому останній зазначив про те, що доводи позивача про невідповідність спірної аграрної розписки вимогам частини 2 статті 4 Закону України "Про аграрні розписки" є завідомо надуманими, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними в її матеріалах доказами, у той час як така розписка була підписана уповноваженим представником позивача у присутності нотаріуса. Крім того, позивачем, на думку Товариства, не було зазначено, які права чи інтереси Господарства були порушені та мають бути поновлені шляхом визнання недійсною оскаржуваної аграрної розписки. Також до наведеного відзиву відповідачем долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у даній справі розміром приблизно 12 000,00 доларів США, а також зазначено, що докази на підтвердження понесення ним таких судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У підготовчому засіданні 09.02.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу, якою, зокрема, встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву - до 18.02.2021 року, встановлено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - до 01.03.2021 року, підготовче засідання відкладено на 02.03.2021 року.

25.02.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 24.02.2021 року № Б/11 на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 02.03.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/429/21 на 30 днів, продовжено позивачу строк на подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - до 12.03.2021 року, підготовче засідання відкладено на 16.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року підготовче провадження у справі № 910/429/21 було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 13.04.2021 року.

У судовому засіданні 13.04.2021 року оголошувалася перерва до 12.05.2021 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в даній справі, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 року, в задоволенні вимог Господарства до Товариства про визнання товарної аграрної розписки недійсною відмовлено.

Не погоджуючись з вищенаведеними судовими рішеннями, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції і постанову апеляційного суду у справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Разом із тим, 23.11.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Господарства від 19.11.2022 року № 19/02 про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 за нововиявленими обставинами.

З урахуванням неможливості розгляду заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами за відсутності матеріалів справи, господарський суд міста Києва ухвалою від 28.11.2022 року відклав вирішення питання про прийняття до розгляду означеної заяви Господарства до повернення матеріалів вказаної справи до місцевого господарського суду.

Постановою Верховного Суду від 29.11.2022 року касаційну скаргу Господарства залишено без задоволення; рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 року в справі № 910/429/21 залишено без змін.

25.04.2023 року матеріали справи № 910/429/21 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.05.2023 року заяву Господарства про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 за нововиявленими обставинами залишено без руху та встановлено заявнику строк і спосіб усунення її недоліків.

25.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Господарства від 22.05.2023 року про усунення недоліків.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою Господарства про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 за нововиявленими обставинами, вирішено здійснювати розгляд заяви в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд заяви призначено на 14.06.2023 року.

13.06.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства від 06.06.2023 року проти задоволення заяви Господарства про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 за нововиявленими обставинами.

Учасники справи про дату, час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання 14.06.2023 року не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 14.06.2023 року судом розглянуто подану Господарством заяву від 19.11.2022 року № 19/02 про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 за нововиявленими обставинами, та вирішено відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що, здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року в справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19).

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 року в справі № 726/938/18 викладено правовий висновок, за змістом якого нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2019 року в справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18).

Разом із тим, не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 року в справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 року в справі "Правєдная проти Росії", від 06.12.2005 року в справі "Попов проти Молдови" № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 року в справі № 910/11027/18 (провадження № 12-7звг22).

В обґрунтування поданої заяви від 19.11.2022 року № 19/02, Господарство посилалося на те, що 21.10.2022 року на юридичну адресу позивача надійшла вимога (повідомлення) Товариства від 09.10.2022 року про розірвання договору поставки від 28.02.2020 року № AVD_UKR_2/20 та повернення попередньої оплати і сплати штрафних санкцій. У наведеній вимозі Товариство зазначило про те, що укладений між сторонами договір поставки вважається розірваним на п`ятий день з моменту надсилання цієї вимоги.

Оскільки спірна товарна аграрна розписка від 02.03.2020 року була видана на користь покупця в забезпечення виконання зобов`язань саме за договором поставки від 28.02.2020 року № AVD_UKR_2/20, який є розірваним Товариством в односторонньому порядку, тоді як судом у рішенні від 12.05.2021 року не було встановлено істотних обставин щодо розірвання (припинення) цього договору, і такі обставини не були та не могли бути відомі Господарству на час розгляду спору по суті, заявник просив суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 та ухвалити рішення про задоволення позову Господарства, з урахуванням нововиявлених обставин.

Разом із тим, рішення у справі № 910/429/29 було постановлено господарським судом міста Києва 12.05.2021 року (та залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 року), тоді як вимога (повідомлення) Товариства про розірвання договору поставки від 28.02.2020 року № AVD_UKR_2/20, на яку заявник посилався як на підставу для перегляду цього рішення за нововиявленими обставинами, була складена Товариством та направлена на адресу Господарства лише 09.10.2022 року, тобто значно пізніше розгляду судом справи № 910/429/21 по суті та вирішення наведеного спору.

Зважаючи на те, що наведені обставини (складення Товариством та направлення на адресу заявника вимоги (повідомлення) від 09.10.2022 року про припинення (розірвання) договору поставки від 28.02.2020 року № AVD_UKR_2/20) виникли після ухвалення судом рішення у справі № 910/429/21, і такі обставини прямо не віднесені законом до нововиявлених, суд дійшов висновку, що вказані Господарством нові обставини не належать до нововиявлених у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу заявника на те, що за загальним правилом, передбаченим частиною 3 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору.

За змістом наведеної норми, а також пункту 13.3 договору поставки від 28.02.2020 року № AVD_UKR_2/20 (на який Товариство посилалося у вимозі-повідомленні від 09.10.2022 року), розірвання цього правочину припиняє його дію лише на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання.

Разом із тим, предметом спору в справі № 910/429/21 було визнання недійсною товарної аграрної розписки від 02.03.2020 року, посвідченої 03.03.2020 року Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрованої в реєстрі за № 431, виданої позивачем у забезпечення виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки № AVD_UKR_2/20 від 28.02.2020 року.

У той же час наявність підстав для визнання правочину недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 року в справі № 201/8412/18 та пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Тобто, за загальним правилом недійсність правочину має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на його підставі, або внесення у подальшому змін чи розірвання цього правочину чи пов`язаних з ним договорів.

Наведені обставини додатково свідчать про безпідставність заяви Господарства від 19.11.2022 року № 19/02, яка фактично зводиться до намагання Господарства спонукати суд здійснити переоцінку доказів у справі та встановити нові фактичні обставини справи, які не існували на час її розгляду по суті.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду в справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої Господарством заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21, а відтак і підстав для скасування цього судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина 4 означеної статті Кодексу).

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 320, 325 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства "Україна" від 19.11.2022 року № 19/02 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 року в справі № 910/429/21 - залишити в силі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2023 року.

Суддя В.С. Ломака