ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" червня 2023 р. Справа № 911/1847/23

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Банк Січ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни про забезпечення позову

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне об`єднання «Герц»

2. ОСОБА_1

про стягнення 2 508 566, 29 гривень

встановив:

16.06.2023 Акціонерне товариство «Банк Січ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни (далі АТ «Банк Січ»/заявник/позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову в розмірі 2 508 566, 29 гривень на рухоме та нерухоме майно та банківські рахунки: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне об`єднання «Герц» (далі ТОВ «Будівельне об`єднання «Герц»/відповідач 1), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі відповідач 2).

Вказані вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем 1 грошового обов`язку щодо повернення кредитних коштів, отриманих за договором про надання овердрафту за поточним рахунком № 122/21 від 17.03.2021 зі змінами та доповненнями, та надалі невиконання відповідачем 2 як поручителем, взятих на себе обов`язків згідно договору поруки № 124/21 від 17.03.2021 зі змінами та доповненнями, а також ОСОБА_2 як поручителем, взятих на себе обов`язків згідно договору поруки № 123/21 від 17.03.2021 зі змінами та доповненнями щодо забезпечення виконання відповідачем 1 основного зобов`язання. Копії вказаних договорів долучені до заяви про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що заявник належним чином виконав умови укладеного з відповідачем 1 договору, тоді як відповідачі ухиляються від виконання власних зобов`язань за означеними договорами. На підтвердження вказаних обставин заявником до заяви долучено копію меморіального ордера № 116865 від 17.03.2021 та розрахунок заборгованості боржника ТОВ «Будівельне об`єднання «Герц» до договором про надання овердрафту за поточним рахунком № 122/21 від 17.03.2021.

Як зауважив заявник, він звертався до відповідачів з вимогою щодо добровільного погашення наявної заборгованості, однак станом на 12.06.2023 відповідачі відповіді на претензію не надали та заборгованість не погасили. Копія вказаної вимоги з доказами її надіслання додана до заяви про забезпечення позову.

Отже, позивач вважає, що бездіяльність та протиправна поведінка відповідачів, яка полягає у непогашенні значної суми заборгованості за кредитним договором, а також відсутність реагування на вимоги АТ «Банк Січ» щодо сплати простроченої заборгованості або погодження графіку погашення останньої, свідчить про свідоме ухилення відповідачів від виконання взятих на себе зобов`язань з відшкодування коштів позивачу.

З огляду зазначеного, позивач зауважив, що неодноразове ігнорування вимог кредитора щодо виконання зобов`язань свідчить про недобросовісність відповідача 1 та можливість, з метою уникнення відповідальності, виведення коштів шляхом укладення фіктивних договорів з третіми особами, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та, як наслідок наявні підстави для вжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову накладення арешту в межах ціни позову в розмірі 2 508 566, 29 гривень на рухоме та нерухоме майно та банківські рахунки: ТОВ «Будівельне об`єднання «Герц», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

АТ «Банк Січ» зазначило, що застосування обраних ним заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб та не призведе до втручання в діяльність останніх, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання коштів відповідачів, що створить належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду в разі задоволення позову.

Приписами ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З системного аналізу вищевказаних процесуальних приписів слідує, що забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17 та від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19.

Приписами ст. 73, 74 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Однак заявником не обґрунтовано та доказово не підтверджено наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного ним заходу забезпечення позову - накладення арешту в межах ціни позову в розмірі 2 508 566, 29 гривень на рухоме та нерухоме майно та банківські рахунки: ТОВ «Будівельне об`єднання «Герц», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме: вчинення відповідачами 1, 2 будь-яких дій, спрямованих на витрачання/списання коштів з рахунків, зокрема не для здійснення розрахунків з позивачем тощо.

Доводи ж позивача про ігнорування відповідачами вимог АТ «Банк Січ» не є тими обставинами, які свідчить про: вчинення відповідачами та ОСОБА_2 навмисних дій, спрямованих на ухилення від виконання грошового зобов`язання, як наслідок неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

В розрізі вказаного суд наголошує, що:

- підставою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, зокрема у цій ситуації - зокрема кошти, які є у відповідачів та ОСОБА_2 на момент пред`явлення позову до них, можуть зникнути та/або зменшитись, тоді як наведені у заяві припущення позивача про потенційну можливість виведення коштів шляхом укладення фіктивних договорів з третіми особами доказово не обґрунтовано;

- припущення позивача про утруднення виконання рішення, як і обставини, які свідчать про такі утруднення, мають бути обґрунтованим та доказово доведеним в розрізі заявлених предмету та підстав позову, а не загалом з огляду на всі події, які відбуваються в правовому полі відносно боржників.

Сама по собі наявність між сторонами спору щодо договірних правовідносин в частині виконання відповідачами грошового зобов`язання не є достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову у розумінні ст. 136 ГПК України, оскільки питання наявності/відсутності грошового обов`язку за договором та, відповідно, наявності підстав для задоволення позову підлягає вирішенню судом під час розгляду справи по суті, тоді як саме лише посилання заявника на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, не є підставами для вжиття заходів забезпечення позову доказово не підтверджені припущення позивача про можливе виникнення в майбутньому обставин, які істотно ускладнять виконання судового рішення.

З огляду наведеного, враховуючи доказову необґрунтованість доводів позивача стосовно обставин утруднення виконання рішення суду та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Банк Січ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Банк Січ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни про забезпечення позову.

Ухвала складена та підписана 19.06.2023, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядок відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко