ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2023м. ДніпроСправа № 904/6900/20

За заявою Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК", м.Київ

до боржника Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Новоолександрівка, )

про визнання банкрутом

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Фітісова Д.В.

Представники:

від кредитора АТ "Міжнародний резервний банк": Рибкіна Н.В., довіреність б/н від 27.03.2023

ліквідатор: Різник О.Ю., свідоцтво №1939 від 10.12.2019

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "СБЕРБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Новоолександрівка, ).

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021 припинено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Новоолександрівка, ). Визнано Приватне акціонерне товариство "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Новоолександрівка, ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 22.04.2022. Призначено ліквідатором банкрута Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" (52070, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Новоолександрівка, ) арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 88, а/с №254), який діє на підставі свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1939 від 08.01.2020.

04.04.2023 від ліквідатора Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" арбітражного керуючого Різника О.Ю. надійшов звіт вих.№02-08/108 від 27.03.2023 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора.

04.04.2023 від ліквідатора Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" арбітражного керуючого Різника О.Ю. надійшло клопотання вих.№02-08/109 від 27.03.2023 про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого.

05.05.2023 від кредитора АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" електронною поштою надійшов відзив б/н від 05.05.2023 на заяви ліквідатора вих.№02-08/108 від 27.03.2023 та вих.№02-08/109 від 27.03.2023, в якому кредитор просить суд:

- затвердити звіт арбітражного керуючого Різника О.Ю. про нарахування і виплату основної грошової винагороди ліквідатора ПрАТ "СЕРВІСКОЛІЯМАШ", здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора вих.№02-08/108 від 27.03.2023 (за період з 22.04.2021 по 31.03.2023) частково, в дати, коли вчинялися ліквідатором конкретні фактичні дії в процедурі банкрутства боржника у розмірі 55 464,13 грн;

- відмовити арбітражному керуючому Різнику О.Ю. у задоволенні клопотання вих.№02-08/109 від 27.03.2023 про стягнення з кредитора АТ "МР БАНК" основної грошової винагороди арбітражного керуючого у розмірі 224 817,00 грн за період виконання повноважень ліквідатора ПрАТ "СЕРВІСКОЛІЯМАШ", із 22.04.2021 по 01.07.2022 (без врахування березня та квітня 2022 року).

У судовому засіданні, призначеному на 14.06.2023, в режимі відеоконференції приймали участь представник кредитора АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" та ліквідатор.

Розглянувши звіт вих.№02-08/108 від 27.03.2023 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора та клопотання вих.№02-08/109 від 27.03.2023 про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого Різника О.Ю., суд зазначає про таке.

За період виконання повноважень ліквідатора ПрАТ «Сервісколіямаш» із 22.04.2021 до 31.03.2023 (без врахування березня, квітня 2022) нарахована основна грошова винагорода складає 403917,00 грн.

За результатом вчинених ліквідатором дій будь-якого майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси та реалізації виявлено не було, грошові кошти у банкрута відсутні, фонд авансування виплат ліквідатору не створювався, нарахована основна грошова винагорода арбітражному керуючому Різнику О. не виплачена.

Таким чином, неоплаченою залишається мінімально нарахована сума основної грошової винагороди ліквідатора у розмірі 403917,00 грн.

Ліквідатор щомісяця повідомляв єдиного кредитора АТ «МР Банк» про розмір нарахованої основної грошової винагороди за кожен місяць.

У комітету кредиторів відсутні повноваження зменшувати розмір мінімальної основної винагороди ліквідатора.

30.12.2021 після збору повної інформації про діяльність банкрута і його активи, проведення інвентаризації, ліквідатором було подано до суду заяву про субсидіарну відповідальність, яка була підготована протягом періоду із дати призначення ліквідатором.

Через обставини військової агресії Російської Федерації розгляд заяви судом першої інстанції та перегляд рішення судами апеляційної та касаційної інстанцій відбувався фактично до 09.03.2023 (дата прийняття постанови ВС про залишення в силі ухвали суду від 06.06.2022 та постанови ЦАГС від 16.11.2022).

Відтак, ліквідатором заявляється до стягнення із кредитора не повний розмір нарахованої винагороди 403917,00 грн. за період 22.04.2021 31.03.2023, а частина основної грошової винагороди за період із 22.04.2021 до 01.07.2022 (без врахування періоду із 24.02.2022-01.05.2022) у розмірі 224 817,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Розрахунок винагороди розпорядника майна у звіті здійснено арбітражним керуючим у мінімально можливому розмірі згідно ч.2 ст. 30 КУзПБ - три розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання повноважень ліквідатора.

Частинами 5, 6 ст. 30 Кодексу визначено можливість створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а також порядок звітування арбітражним керуючим про нарахування і виплату грошової допомоги.

Перелічені джерела для оплати основної грошової винагороди ліквідатору банкрута - відсутні.

Статтею 43 Конституції України передбачено право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Отже, оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури (в тому числі на виплату грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору чи відшкодування його витрат.

Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини. Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, які працівник має отримати за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Отже, оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків у справі про банкрутство є рівнозначною заробітній платі.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718-2011, під час вирішення питання про застосування норм КУзПБ про пропорційне стягнення коштів винагороди ліквідатора із кредиторів банкрута, зробив наступні висновки:

"129. Заперечуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника з підстав неналежного виконання ліквідатором боржника своїх обов`язків у ліквідаційній процедурі та неповноти здійснених ним заходів у цій процедурі, кредитор або інша особа з урахуванням положень частини шостої статті 61 КУзПБ, статей 13, 74 ГПК України має довести, що ці порушення з боку ліквідатора мали місце та призвели до недотримання порядку здійснення ліквідаційної процедури, і тим самим вплинули на формування ліквідаційної маси і на задоволення вимог кредиторів, відтак - на результати ліквідаційної процедури боржника, а подальше провадження у справі про банкрутство в контексті збільшення судових витрат у справі та застосування додаткових інструментів задля задоволення вимог кредиторів є виправданим.

130. Під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти, за наявності в нього необхідного обсягу прав та повноважень, дії направлені на визнання правочинів боржника недійсними, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора щодо вжитих ним заходів у ліквідаційній процедурі тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

131. Однією з передбачених КУзПБ форм дієвої участі кредиторів у справі про банкрутство є реалізація ними правомочностей на створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого відповідно до частини п`ятої статті 30 цього Кодексу, відтак нестворення такого фонду, за об`єктивної відсутності інших джерел відшкодування витрат арбітражного керуючого, зокрема зі сплати судового збору за заявами про визнання недійсними правочинів боржника, витребування майна з чужого незаконного володіння тощо може вплинути на ефективність здійснення ліквідаційної процедури, що матиме відповідні наслідки і для кредиторів боржника.

132. Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу 6 частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника - юридичної особи або від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог.

133. За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ».

У постанові Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, при застосуванні норм матеріального права про сплату грошової винагороди ліквідатору, за відсутності активів банкрута зробив такий висновок:

«42. Суд наголошує, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

43. Закон не ставить визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого та порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

44. Вказаний висновок про застосування норм права, викладений також у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б, від 19.04.2018 у справі № 265/2б-02/14/13-08, від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 13.02.2019 у справі № 910/22696/15, від 14.08.2019 у справі № 5/80-10).

45. Відповідно до приписів частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

46. Водночас, судами попередніх інстанцій, всупереч зазначеним правовим висновкам Верховного Суду не дотримано принципу пропорційності та не вирішено питання про розподіл витрат пропорційно на кредиторів. При цьому, не враховано період, протягом якого ФОП Єршов О.Є. був кредитором боржника до подання заяви ФОП Єршова О.Є. про прощення боргу від 19.06.2018».

Єдиним кредитором банкрута ПрАТ "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" є АТ «Міжнародний резервний банк».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України з 25 лютого 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) розпочав ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» (далі АТ «МР БАНК») строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «МР БАНК», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Луньо Іллю Вікторовича строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.18 рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» №2 від 05 липня 2012 року Фонд та/або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень, крім повноважень, покладених на неї безпосередньо Законом) вживає таких заходів: складає та виконує кошторис витрат банку, пов`язаних зі здійсненням його ліквідації, згідно з цим Положенням.

Відповідно до пункту 2 частини першої, пункту 5 частини п`ятої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення діяльності Фонду: складає проект кошторису витрат Фонду та подає його на затвердження адміністративній раді Фонду. Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку: затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Таким чином, обов`язок щодо складення та виконання кошторису витрат банку, пов`язаного із ліквідацією банку, а також на затвердження кошторису витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку покладено на Фонд та уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Вищевикладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 по справі №761/15948/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 26.01.2021 по справі №10/Б-5022/1359/2011 прийшов до наступного висновку:

«Колегія суддів не вбачає порушення судами попередніх інстанцій вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки згідно з ч. 3 ст. 46 цього Закону, в ході ліквідаційної процедури здійснюється фінансування витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку, а компенсація оплати праці ліквідатора, може бути віднесена ліквідатором банку до витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з метою одержання активів банку.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18.09.2018 у справі №902/1188/13, від 13.03.2019 у справі №5023/2837/11, від 08.08.2019 у справі №902/1188/13.».

Таким чином, за відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ.

Розглянувши клопотання арбітражного керуючого Різника О.Ю. вих.№02-08/109 від 27.03.2023 про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого, суд встановив, що ліквідатор вчинив усі належні дії визначені статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час ліквідаційної процедури банкрута та подав на затвердження звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс боржника, за змістом яких майнові активи банкрута за рахунок яких можуть бути оплачені послуги арбітражного керуючого відсутні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку про необхідність затвердження звіту ліквідатора Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" арбітражного керуючого Різника О.Ю. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора у справі №904/6900/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" за період з 22.04.2021 по 31.03.2023 у розмірі 403 917,00 грн.

Керуючись ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

Затвердити звіт арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (свідоцтво №1939 від 08.01.2020) про нарахування основної грошової винагороди за час виконання повноважень ліквідатора у справі №904/6900/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "СЕРВІСКОЛІЯМАШ" за період з 22.04.2021 по 31.03.2023 у розмірі 403 917,00 грн.

Клопотання арбітражного керуючого Різника О.Ю. вих.№02-08/109 від 27.03.2023 про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» (код 25959784; адреса: вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601) на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (адреса: вул. С. Петлюри, 16/108, каб. №20; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво №1939 від 08.01.2020) частину основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора ПрАТ «Сервісколіямаш» з 22.04.2021 до 01.07.2022 (без врахування березня, квітня 2022) у розмірі 224 817 (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн 00 коп., шляхом перерахування коштів на банківський рахунок арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

Видати наказ.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Міжнародний Резервний Банк» (код 25959784; адреса: вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку внести до кошторису витрат безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку виплату частини основної грошової винагороди арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (адреса: вул. С. Петлюри, 16/108, каб. №20; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво №1939 від 08.01.2020) за виконання повноважень ліквідатора у справі №904/6900/20 про банкрутство ПрАТ «Сервісколіямаш» з 22.04.2021 до 01.07.2022 (без врахування березня, квітня 2022) у розмірі 224 817 (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 00 коп. та подати на затвердження кошторис витрат до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити кошторис витрат безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» до якого включити виплату частини основної грошової винагороди арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича (адреса: вул. С. Петлюри, 16/108, каб. №20; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво №1939 від 08.01.2020) за виконання повноважень ліквідатора у справі №904/6900/20 про банкрутство ПрАТ «Сервісколіямаш» з 22.04.2021 до 01.07.2022 (без врахування березня, квітня 2022) у розмірі 224 817 (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 14.06.2023 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду, у строк визначений ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 19.06.2023.

Суддя А.Є. Соловйова