РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2023Справа № 910/5771/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монопрод» (пров. Кустарний, буд. 10, кв. 103, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 44819172)

про стягнення 137 950 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулась Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі за текстом - ВЧ НОМЕР_1 НГУ, Позивач, Замовник) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монопрод» (далі за текстом - ТОВ «Монопрод», Відповідач, Постачальник) про стягнення 137 950 грн пені за порушення строків поставки товару за договором поставки № 657/ВЗЗ-2022 від 11.10.2022 (далі за текстом - Договір).

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що Відповідачем здійснено поставку товару з порушенням строку у зв`язку з чим Позивачем здійснено нарахування пені на підставі пункту 8.3. Договору в розмірі 137 950 грн.

2. Процесуальні дії у справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд вказує, що ухвала від 18.06.2023 надсилалась Відповідачу поштовим повідомленням № 131, яке згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 26.04.2023 отримано представником Відповідача за довіреністю.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.10.2022 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно Додатку № 1 до Договору сторонами підписано Специфікацію на поставку меду 100 000 кг загальною вартістю 15 500 000 грн (в тому числі ПДВ).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в Додатку № 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015: 03140000-4 - Продукція тваринництва та супутня продукція.

Відповідно до пункту 4.1. Договору ціна останнього складає 15 500 000 грн (з ПДВ).

Згідно пункту 6.1. Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці Замовника, яка вручається під особистий підпис Постачальника (представнику) або у разі не прибуття таких осіб, надсилається Постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладення, направленим на адресу Постачальника, зазначену в розділі 14 Договору.

Передача товару здійснюється в пункті відвантаження Замовника за адресою: АДРЕСА_2 та /або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України, визначених заявкою Замовника (пункт 6.2. Договору).

Відповідно до частини 6.7. Договору право власності на товар переходить від Постачальника до Замовника після прийняття товару на склад Замовника, факт чого посвідчується підписами уповноважених осіб Постачальника та Замовника на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару Замовником вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника на видатковій накладній.

Згідно з пунктом 8.3. Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника. Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Пунктом 11.1. розділу 10 Договору визначено, що Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем 07.11.2022 надано представнику Відповідача (на підставі довіреності від 15.09.2022) заявку від 07.11.2022 № 78/8/2-2085 про необхідність постачання меду: в кількості 50 000 кг - 21.11.2022, місце постачання - АДРЕСА_3; в кількості 50 000 кг - 24.11.2022, місце постачання - АДРЕСА_3.

Також вказаною заявкою визначено - склад Замовника (АДРЕСА_2.

Згідно наданих до матеріалів справи видаткових накладних Відповідачем здійснено поставку товару наступним чином:

- 29.11.2022 видаткова накладна № МП-0000530 від 29.11.2022 - кількість 10 000 кг, вартістю 1 550 000 грн;

- 29.11.2022 видаткова накладна № МП-0000535 від 29.11.2022 - кількість 20 000 кг, вартістю 3 100 000 грн;

- 01.12.2022 видаткова накладна № МП-0000547 від 01.12.2022 - кількість 20 000 кг, вартістю 3 100 000 грн;

- 05.12.2022 видаткова накладна № МП-0000568 від 05.12.2022 - кількість 50 000 кг, вартістю 7 750 000 грн.

Зазначені видаткові накладні підписані представниками сторін, що підтверджує факт здійснення поставки у визначені вище дати.

Враховуючи визначені у заявці дати поставки товару, судом встановлено, що така поставка відбулася з порушенням визначених сторонами строків, а саме:

- за видатковою накладною № МП-0000530 від 29.11.2022 - 7 днів;

- за видатковою накладною № МП-0000535 від 29.11.2022 - 7 днів;

- за видатковою накладною № МП-0000547 від 01.12.2022 - 9 днів;

- за видатковою накладною № МП-0000568 від 05.12.2022 - 10 днів.

Так, за прострочення поставки товару Позивачем здійснено нарахування пені на підставі пункту 8.3. Договору в розмірі 137 950 грн.

Матеріали справи не містять заперечень та спростувань Відповідача щодо заявлених позовних вимог, а також не містять доказів належного виконання ним умов Договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, Відповідачем здійснено поставку товару з простроченням визначених сторонами строків, що відповідно свідчить про порушення умов Договору, а відтак і правомірного нарахування Позивачем пені.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частиною 3 статті 549 ЦК України).

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що нарахована Позивачем сума пені є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлення судом обставин поставки Відповідачем товару за Договором з порушення визначених строків, а відтак і порушення умов останнього, суд дійшов висновку задовольнити позов.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Монопрод» (пров. Кустарний, буд. 10, кв. 103, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 44819172) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 137 950 (сто тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн та судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 19.06.2023

Суддя Антон ПУКАС