Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023Справа № 910/15078/22

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акі Вент Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажної компанії "Енергосервіс"

про стягнення 298 956,66 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Акі Вент Груп" (далі - ТОВ "Акі Вент Груп", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажної компанії "Енергосервіс" (далі - ТОВ "БМК "Енергосервіс", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 298 956,66 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови укладеного сторонами договору підряду № БМК-81-Д від 27.04.2020 в частині своєчасної сплати позивачу вартості виконаних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт системи димовидалення підвального приміщення навчального корпусу № 2 Київського університету імені Б. Гринченка за адресою: м. Київ, Дніпровський район, бульвар Ігоря Шамо 18/2», внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Акі Вент Груп" просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 198 000,00 грн., пеню у сумі 13 311,04 грн., інфляційні втрати у сумі 75 863,26 грн. та 3 % річних у сумі 11 782,36 грн., що разом становить 298 956,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав. Позиція відповідача щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору без відзиву відповідача.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 27.04.2020 між ТОВ "Акі Вент Груп" (підрядник) та ТОВ "БМК "Енергосервіс" (замовник) був укладений договір підряду № БМК-81-Д від 27.04.2020 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик розробити проектно-кошторисну документацію (стадія РП), а також виконати і здати в установлений договором строк замовникові роботи відповідно до погодженої і затвердженої в установленому порядку проектної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати передбачені умовами договору вихідні дані для проектування, прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх по об`єкту: «Капітальний ремонт системи димовидалення підвального приміщення навчального корпусу № 2 Київського університету імені Б. Гринченка за адресою: м. Київ, Дніпровський район, бульвар Ігоря Шамо 18/2», згідно актів КБ-2, КБ-3. Підрядник повинен забезпечити виконання робіт у два основні етапа: перший етап: виконати роботи з розроблення проектно-кошторисної документації, які зазначені в завданні на проектування, що є невід`ємною частиною цього договору; другий етап: виконати монтажні роботи, склад та обсяг яких буде зазначено в проектно-кошторисній документації, розробленій на першому етапі (п. 1.1).

У пункті 3.1 договору сторони погодили договірну ціну в сумі 350 106, 00 грн., що визначена на підставі ДБН та ДСТУ.

Відповідно до п. 3.4 договору розрахунки здійснюються замовником після надання підрядником підписаних та скріплених печатковю актів виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт (за формою № КБ-2в, КБ-3) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом 10 робочих днів.

Згідно з п. 4.4, 4.5 договору підрядник розпочинає виконання будівельно-монтажних робіт на наступний день після отримання затвердженої проектно-кошторисної документації та виконання замовником зобов`язань щодо надання майданчика (фронту робіт) і завершить виконання монтажних робіт згідно затвердженого календарного плану-графіка виконання проектних та будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до п. 12.2 договору передача виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт підрядником і їх приймання замовником оформлюється актами про виконані роботи.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 (п. 14.1).

У додатку № 1 до договору сторони погодили технічне завдання на виконання робіт на об`єкті. У цьому ж технічному завданні сторони передбачили термін виконання робіт - до 01.08.2020. Також додатком № 5 було погоджено календарний план-графік виконання проектних та будівельно-монтажних робіт на 2020 рік.

За змістом ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 2 наведеної статті договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, про що свідчать акт приймайння виконаних будівельних робіт за 2020 рік, акт вартості устаткування для виконання робіт за 2020 рік на загальну суму 350 106, 00 грн. (копії яких наявні у матеріалах справи), а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 15.12.2020.

Разом з тим відповідач, зі свого боку, зобов`язання зі сплати вартості робіт виконав неналежним чином, вартість робіт сплатив частково - на суму 152 106,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Отже, судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 198 000,00 грн. (350 106, 00 грн. - 152 106,00 грн.).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості робіт відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "БМК "Енергосервіс" заборгованості в сумі 198 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 13 311,04 грн. Разом з тим, судом встановлено, що укладена сторонами угода виконання підрядних робіт не містить положень, якими б сторони визначили розмір та базу нарахування пені, а позивач обгрунтовує її нарахування лише положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Проте, відповідно до роз`яснення, викладеного у п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначаються певним законодавчим актом.

У даному випадку судом встановлено, що договір підряду не містить умови про нарахування пені, спеціальний закон, який визначав би розмір та порядок стягнення пені в разі неналежного виконання зобов`язань з оплати наданих підрядних робіт також відсутній, а частина 6 ст. 232 ГК України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не є нормою законодавства, яка встановлює розмір та базу сплати пені, тобто є загальною нормою права, що передбачає лише період нарахування пені.

Отже, позовні вимоги ТОВ "Акі Вент Груп" в частині стягнення з відповідача пені на суму 13 311,04 грн. є необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційних втрат в сумі 75 863,26 грн. та 3 % річних у сумі 11 782,36 грн. суд зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок заявлених матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 75 863,26 грн. та 3 % річних у сумі 11 782,36 грн., як просив позивач.

Отже, позовні вимоги ТОВ "Акі Вент Груп" підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із відмовою у стягненні пені.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем у вигляді судового збору на суму 4 484,35 грн. та витрат за надану правничу допомогу на суму 15 000,00 грн., суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн. заявник надав копії: свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, видане адвокату Мізернюк Н. В. (№ 21/2641 від 27.06.2020); ордеру серія АА № 1227144 від 29.12.2022 про надання правничої допомоги ТОВ "Акі Вент Груп" адвокатом Мізернюк Н. В.; витягу з договору про надання правничої допомоги № 10/2022 (додаток № 2), укладений між ТОВ "Акі Вент Груп" та адвокатом Мізернюк Н. В.; виписки з протоколу погодження розміру гонорару адвоката, відповідно до якої сторони домовились про оплату послуг адвоката з розрахунку 1 500,00 грн. за одну годину роботи адвоката; акта приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги від 28.12.2022 на суму 15 000,00 грн., платіжного доручення № 894 від 28.12.2022 на загальну суму 15 000,00 грн.

Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З урахуванням викладеного, зважаючи у даному випадку на категорію справи, яка не є складною; ціну позову, яка не перевищує 500 прожиткових мінімумів; невеликий обсяг часу та знань, необхідних для підготовки такого позову кваліфікованому юристу; розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін; відсутність заперечень з боку відповідача, а також виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат ТОВ "Акі Вент Груп" на професійну правничу допомогу у сумі 7 500,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 4 484,35 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 7 500,00 грн. покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв`язку із частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акі Вент Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажної компанії "Енергосервіс" про стягнення заборгованості у сумі 298 956,66 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажної компанії "Енергосервіс" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, ідентифікаційний код 41159157) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акі Вент Груп" (03084, м. Київ, вул. Генерала Матикіна, буд. 16 кв. 116, ідентифікаційний код 40069340) основний борг у сумі 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) грн. 00 коп., інфляційні втрати у сумі 75 863 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 26 коп., 3 % річних у сумі 11 782 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 13 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 7 166 (сім тисяч сто шістдесят шість) грн. 06 коп. та судовий збір в сумі 4 284 (чотири тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 68 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 16 червня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.