ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 Справа № 914/2653/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я. за участю секретаря судових засідань Турчин Л. Я. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі АТ «ОГС «Львівгаз», Оператор або Позивач),
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Груп» (далі ТОВ «Експрес Груп», Споживач або Відповідач),
про:стягнення 206 731,91 гривень.
У судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:Турчиняк Я. І.,
відповідача:Малярчук О. О.
I. ПРОЦЕДУРИ.

1. Позивач звернувся до Господарського суду з позовом до про стягнення 206'731,91 гривень.

2. Ухвалою 21.11.2022 суд відкрив провадження у за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні 11.01.2023 суд ухвалою, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, продовжив розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

4. Враховуючи виконання завдань підготовчого провадження, повідомлення сторонами усіх відомих обставин справи та надання усіх наявних доказів, 17.05.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 07.06.2023.

5. У судовому засіданні 07.06.2023 суд ухвалив рішення у справі, проголосивши його вступну та резолютивну частини.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Позиція Позивача.

6. Відповідач у порушення договору розподілу природного газу не оплатив послуг, наданих упродовж квітня 2021 року серпня 2022 року, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 144'704,50 гривень.

7. Незважаючи на припинення газопостачання на об`єкті газоспоживання 19.04.2021, договір є чинним та містить зобов`язання сплачувати вартість наданих послуг. Хоч Відповідач пропонував розірвати договір, Позивач не акцептував цієї пропозиції.

8. Відмова Відповідача від підписання актів наданих послуг не позбавляє його обов`язку оплати послуг розподілу природного газу, що носить абонентський характер.

9. Отже, предметом позову є стягнення:

9.1. 144 704,50 грн основного боргу.

9.2. 33'407,37 грн пені.

9.3. 3'392,69 грн 3% річних.

9.4. 25'227,41 грн інфляційних втрат.

10. Підставою позову є порушення Споживачем пункту 6.6 договору про розподіл природного газу № 0942121LEVAPЗ016 від 01.01.2016 у частині дотримання строку оплати отриманої послуги.

11. Позивач зазначив у позові, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складається з таких сум:

11.1. 3 101,00 грн витрат на оплату судового збору.

11.2. 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечення відповідача.

12. Починаючи з 06.03.2021 і дотепер Відповідач не споживає природного газу за адресою, зазначеною у договорі розподілу природного газу.

13. Відповідач 24.03.2021 звернувся до Позивача з листом про припинення дії договору розподілу природного газу у зв`язку з припиненням експлуатації обладнання, яке споживає газ. Лист схожого змісту Відповідач передав Позивачу 26.03.2021. Позивач не надав письмової відповіді на ці листи.

14. Позивач 19.04.2021 припинив газопостачання шляхом перекриття та пломбування запірних пристроїв та газопостачання у зв`язку з розірванням договору. Вказані дії Позивача є конклюдентними та свідчать про прийняття Позивачем пропозиції Відповідача про розірвання договору розподілу природного газу.

15. При розрахунку пені, 3% річних та інфляційних утрат Позивач зробив помилки. Зокрема, Позивач неправильно визначив дати виникнення порушення грошового зобов`язання, пеня нарахована поза межами 6-місячного строку та за межами скороченої позовної давності. Відповідач просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені.

16. Позивач не надсилав Відповідачу рахунки та акти наданих послуг за спірні періоди. Такі були надіслані перед зверненням до суду з позовом 19.08.2022. Отже, відсутні підстави для розрахунків.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

Укладення договору.

17. Згідно з частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

18. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору природного газу, затвердженого постановою від 30.09.2015 № 2498 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є … надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у … додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору…

19. ТОВ «Експрес Груп» 01.01.2016 на підставі заяви № 0942121LEVAPЗ016 приєдналося до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а. с. 56). Отже, між сторонами виникли правовідносини з розподілу природного газу за договором № 0942121LEVAPЗ016 від 01.01.2016 (далі Договір від 01.01.2016).

20. Відповідно до пункту 2.1 Договору від 01.01.2016 Оператор зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Припинення газопостачання та розірвання договору.

21. Відповідно до абзацу 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

21.1. Подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання (пункт 3).

21.2. Розірвання договору розподілу природного газу (пункт 5).

22. Отже, Кодекс ГРС розрізняє випадки припинення/обмеження газопостачання залежно від підстав: таке припинення можливе за заявою споживача (незалежно від причин), а також у випадку розірвання договору розподілу природного газу.

23. Абзацом 7 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС встановлено, що коли за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для (1) проведення ремонтних робіт, (2) реконструкції чи (3) технічного переоснащення або (4) з інших причин, споживач не пізніше ніж за сім днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), а Оператор ГРМ в узгоджену із споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання (розподіл природного газу) споживачеві. Припинення газопостачання за ініціативою споживача здійснюється, зокрема, шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, або в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15 травня 2015 року № 285 (надалі ПБСГ). Постачання/розподіл природного газу вважається припиненим за умови наявності пломб оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, що зафіксовано відповідним актом.

24. Отже, припинення газопостачання відбувається за ініціативою споживача або тимчасово (наприклад, для ремонту, реконструкції, технічного переоснащення), або остаточно (у зв`язку з розірванням договору). В будь-якому з перелічених випадків Оператор не має права відмовити в задоволенні такої ініціативи.

25. Разом з тим, відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

26. З урахуванням наведеного вище суд вважає, що комплексний аналіз пункту 9 глави 6 розділу VI, абзаців 1 та 7 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС, пункту 12.3 Типового договору розподілу природного газу дає підстави для таких правових висновків:

26.1. Споживач послуги розподілу природного газу в будь-який час може ініціювати припинення газопостачання з причин, які в цілому зводяться до часу, на який потрібно припинити газопостачання. Якщо споживачу потрібно провести ремонтні роботи припинення газопостачання є тимчасовим, якщо ж споживач не потребує на майбутнє природного газу припинення газопостачання є остаточним.

26.2. Оператор ГРМ зобов`язаний зреагувати на таку пропозицію та припинити газопостачання у два різні способи: (1) шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв, (2) встановлення інвентарної заглушки та її опломбування або (3) в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до ПБСГ.

26.3. Оператор ГРМ має вибір способу припинення газопостачання, який залежить (мав би залежати) від причини, з якої споживач ініціює таке припинення. Якщо споживач ініціює тимчасове припинення газопостачання, Оператору ГРМ достатньо перекрити та опломбувати запірні пристрої. У випадку остаточного припинення газопостачання Оператор ГРМ встановлює інвентарну заглушку після механічного від`єднання об`єкта споживача від мережі.

27. Хоч і непрямо, проте такі висновки підтверджуються і Верховним Судом. У пункті 50 постанови від 27.09.2022 № 914/3254/21 Верховний Суд зазначив наступне:

"Ураховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень абзацу 1 пункту 9 глави 6 та абзаців 1, 2 пункту 4, абзацу 1 пункту 5 глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС (у редакції, чинній з 30.07.2020) у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне в контексті комплексного застосування зазначених правових норм до спірних правовідносин розподілу природного газу сформулювати такий правовий висновок:

"Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, тобто в період, коли не відбувалося механічного від`єднання об`єкта споживача від цієї мережі та вилучення такого об`єкта, а заява про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору споживачем не подавалася, не звільняє споживача від договірного зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу за вказаний період, оскільки саме механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи виключає можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподілу (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача".

28. Отже, визначальною у цьому випадку буде обставина подання споживачем заяви про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору.

29. Відповідач звернувся до Позивача з листом № 3/87 від 19.03.2021 (а. с. 152) про припинення дії Договору від 01.01.2016. Цей лист отримано 24.03.2021, про що свідчить вхідний номер СЛ-4974 від 24.03.2021. Позивач у судовому засіданні 12.04.2023 визнав цю обставину.

30. Листом № 3/98 від 24.03.2021 (а. с. 151) Відповідач повідомив Позивача про припинення газопостачання на об`єкті. Цей лист отримано 26.03.2021, про що свідчить вхідний номер СЛ-5146 від 26.03.2021. У листі вказано, що він поданий відповідно до абзацу 7 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС (див. пункт 23 цього рішення).

31. Отримавши дві заяви про припинення газопостачання (одна з яких про розірвання договору) Позивач 19.04.2021 припинив газопостачання шляхом опломбування запірних пристроїв, про що склав відповідний акт (а. с. 150). Водночас в акті зазначив дві підстави припинення газопостачання: розірвання договору розподілу природного газу та інше (тимчасове неспоживання природного газу на літній період, зупинка виробництва, тощо). Проте Позивач чітко не вказав цієї «іншої» причини, хоч такий обов`язок у нього був з огляду на зміст бланку акта.

32. Зі спливом дев`яти місяців після цього Позивач додатково механічно від`єднав газопостачання на об`єкт Відповідача шляхом відрізання на місці врізки, про що склав акт № 432 від 28.01.2022 про припинення газопостачання (а. с. 120). При цьому зіслався на лист № 3/98 від 24.03.2021.

33. Оцінюючи поведінку Позивача щодо розірвання Договору від 01.01.2016, суд вважає таку недобросовісною та такою, що суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки). Ця доктрина базується на принципі добросовісності (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України), яким є певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Такий висновок суд зробив з урахуванням наступних аргументів.

34. По-перше, пунктом 12.3 Типового договору розподілу природного договору встановлено, що він може бути розірваний (1) за згодою сторін або (2) за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України. Тобто договір установлює дві підстави для розірвання. Позиція Позивача у цій справі, яка зводиться до того, що він не погодив пропозиції про розірвання договору, стосується насамперед першої підстави, тобто згоди сторін. Натомість у цій ситуації, враховуючи особливості цивільно-правового регулювання сторін зобов`язання з розподілу природного газу, розірвання договору відбувалося з ініціативи споживача та не вимагало погодження Оператора.

35. Слідуючи доктрині venire contra factum proprium, Позивач повинен був проявити у спірному правовідношенні повагу до інтересів іншої сторони договору до Відповідача. Це би сприяло правовій визначеності між сторонами.

36. Розірвання договору за ініціативою споживача (Відповідача) передбачене положеннями самого договору, хоч і без врегулювання детальної процедури. Позивач отримав заяву Відповідача про розірвання договору. Натомість замість того, щоб погодити таке розірвання та остаточно припинити постачання та розподіл газу на об`єкт Відповідача, Позивач чомусь припинив газопостачання у спосіб, який дозволяє відновити розподіл природного газу. У цьому випадку Позивач діяв лише у власних інтересах, усвідомлюючи, що в такому разі Відповідач матиме обов`язок оплачувати так звану «абонентську плату» за розподіл газу. Інтереси Відповідача, який ініціював остаточне припинення розподілу газу шляхом розірвання договору, залишилися проігноровані.

37. Позивач не обґрунтував свої дії та не надав зрозумілих пояснень, чому механічне від`єднання відбулося зі спливом дев`яти місяців після опломбування запірних пристроїв, якщо упродовж цього часу не відбулося жодних дій сторін. Суду так і залишилося незрозумілим, від чого залежить рішення Оператора ГРМ про обрання способу припинення газопостачання: шляхом опломбування запірних пристроїв чи шляхом механічного від`єднання (установлення заглушки).

38. По-друге, якщо би Позивач справді вважав Договір від 01.01.2016 дійсним, то він мав би обов`язок виконати приписи частини 5 пункту 2 глави 6 розділу VII Кодексу ГРС. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу / інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів). Проте матеріали справи таких доказів не містять.

39. По-третє, відповідно до пункту 10 глави 6 розділу VII Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператора ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

40. Натомість Позивач лише 19.08.2022 надіслав Відповідачу акти та рахунки на оплату 144'704,50 грн (а. с. 54-55, 62). Споживач отримав ці документи 25.08.2022 (а. с. 93). Споживач не повернув Оператору підписаних примірників актів, а також не надав письмову мотивовану відмову від їх підписання.

41. Такі дії Позивача не відповідають принципу верховенства права, його підхід виявився формальним і порушив справедливий баланс між його інтересами та правами Споживача.

42. Зважаючи на вказане, суд не погоджується з аргументами Позивача, викладеними у пункті 7 цього рішення та вважає, що Договір розподілу природного газу від 01.01.2016 необхідно вважати розірваним 19.04.2021.

Правильність розрахунків.

Основний борг.

43. Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

44. Згідно з абзацом 2 пункту 9 глави VI Кодексу ГРС у разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання.

45. Зважаючи на вказане, за квітень 2021 року Споживач повинен оплатити Оператору вартість послуг з розподілу природного газу за повний місяць у розмірі 9'297,50 грн, шо підтверджується актом наданих послуг № ЛВЯ81039186 від 30.04.2021 (а. с. 35).

46. Відповідно до положень пункту 5.6 Договору від 01.01.2016 за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

47. У матеріалах справи немає доказів того, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого природного газу. Зважаючи на це, а також відсутність мотивованої відмови споживача підписати акти, суд вважає доведеною ту обставину, що Позивач у квітні 2021 року надав Відповідачу послуги з розподілу природного газу на суму 9'297,50 гривень.

48. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення 9'297,50 грн основного боргу.

Пеня.

49. Пунктом 6.6. Договору від 01.01 2016 встановлено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням попередньо перерахованих коштів.

50. Пунктом 8.2 Договору від 01.01.2016 встановлено, що у paзi порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню у pозмipi подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

51. Суд скоригував розрахунок пені Позивача.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
9'297,5011.05.2022 - 02.06.20222310,000.055117,17
9'297,5003.06.2022 - 30.09.202212025,000.1371'528,36
Отже, до стягнення підлягає 1'645,53 грн пені.

52. Суд не погоджується з аргументами Відповідача, зазначеними у пункті 15 цього рішення. Адже строки, встановлені статтею 232 Господарського кодексу України (обмеження строку нарахування пені) та статтею 258 Цивільного кодексу України (скорочена позовна давність) продовжені на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (див. Прикінцеві та перехідні положення Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України).

Інфляційні втрати та 3 % річних.

53. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 11/05/2022 до 30/09/2022 9'297,503 % x 143 : 365 : 100143109,28 грн
Отже, до стягнення підлягає 109,28грн 3% річних.

54. Суд перерахував розмір інфляційних втрат у межах визначених Позивачем періодів. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, i за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07 2019 у справі № 905/600/18.

Останній період (01/06/2022 - 30/09/2022)Індекс інфляції
червень 2022103,10
липень 2022100,70
серпень 2022101,10
вересень 2022101,90
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) (101,90 : 100) = 1.06958050

Інфляційне збільшення:

9'297,50 x 1.06958050 - 9'297,50 = 646,92 гривень.

Отже, до стягнення підлягає 646,92 грн інфляційних втрат.

IV. СУДОВІ ВИТРАТИ.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

55. На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладається судовий збір у розмірі 175,49 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Груп» (адреса: 79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Володимира Великого, будинок 5а; ідентифікаційний код 038057535) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (адреса: 79039, Львівська область, місто Львів, вулиця Золота, будинок 42; ідентифікаційний код 03349039) 9'297 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто сім) грн 50 коп. основного боргу, 109 (сто дев`ять) грн 28 коп. 3% річних, 1'645 (одна тисяча шістсот сорок п`ять) грн 53 коп. пені, 646 (шістсот сорок шість) грн 92 коп. інфляційних втрат та 175 (сто сімдесят п`ять) грн 49 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку та строки, які визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційну скаргу подають безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 16.06.2023.

Суддя Рим Т.Я.