ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"13" червня 2023 р. Справа№ 910/15533/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника ТОВ "Глобал енерджі" адвоката Павленка Я.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.11.2020 (повний текст складено 17.11.2020, суддя Мандичев Д.В.)

у справі №910/15533/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал енерджі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс" (код 37448815)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс"; визнано грошові вимоги ТОВ "Глобал енерджі" до ТОВ "Енерджі сервіс" у розмірі 1356343,59 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ТОВ "Проматом" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енерджі сервіс".

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала про відкриття провадження у справі є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а отже має бути скасована судом апеляційної інстанції.

В обґрунтування права на апеляційне оскарження скаржник посилається на обставини про те, що він є кредитором боржника з грошовими вимогами в сумі 14356,46 грн та після відкриття провадження у справі про банкрутство та оприлюднення відповідного оголошення звернувся в суд із заявою про грошові вимоги до боржника. При цьому, оскаржуване судове рішення ухвалене за відсутності скаржника, втім про права та обов`язки як потенційного кредитора боржника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Проматом"; розгляд справи № 910/15533/20 призначено в судовому засіданні на 13.06.2023.

13.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Проматом" через канцелярію суду подало клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник, який готував апеляційну скаргу та ознайомлений з усіма матеріалами справи, відбуває у термінове відрядження до іншого міста, а тому не зможе взяти участь у судовому засіданні.

Колегія суддів ухвалила відхилити заявлене клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки неявка представників в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а доводи заявника про причини неможливості взяти участь в судовому засіданні не підтверджені будь-якими доказами.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника судового провадження (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в силу частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, необхідною підставою власне їх процесуальної участі у справі як учасника є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Кодексу України з процедур банкрутства. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до статті 1 КУзПБ учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

При цьому вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших учасників справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Крім того, цією ж статтею КУзПБ визначено, що юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Отже, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника справи про банкрутство, а саме кредитора лише у разі подання у встановленому законом порядку заяви з грошовими вимогами до боржника або за наслідком їх визнання боржником у процедурі досудової ліквідації відповідно до статей 105, 111 Цивільного кодексу України.

Особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Таким чином, в даному конкретному випадку, право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство мають учасники справи про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки або щодо прав чи обов`язків яких існує спір.

Судом першої інстанції має бути розглянуто та вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З матеріалів справи вбачається, у жовтні 2020 року ТОВ "Глобал Енерджі" звернулося до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Енерджі Сервіс", оскільки останній має кредиторську заборгованість в сумі 1 356 343,59 грн, яку не спроможний погасити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс"; визнано грошові вимоги ТОВ "Глобал енерджі" до ТОВ "Енерджі сервіс" у розмірі 1356343,59 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс"; вирішено оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс"; призначено розпорядником майна боржника арбітражну керуючу Ромашко Розу Миколаївну, якій встановлено оплату послуг в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; встановлено розпоряднику майна боржника строк до 28.12.2020 для подачі до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; визначено дату проведення попереднього судового засідання на 23.12.2020; зобов`язано розпорядника майна у строк до 09.01.2021 провести інвентаризацію майна боржника; зобов`язано Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надати суду докази внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Тобто, зазначене судове рішення ухвалене про права та обов`язки ініціюючого кредитора, боржника, розпорядника майна боржника, власника майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника, державного реєстратора.

17.11.2020 у встановленому законодавством порядку оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Енерджі сервіс".

За приписами частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

16.12.2020 ТОВ "Проматом" звернувся із заявою про грошові вимоги до боржника в сумі 14356,46 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

У поданій апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що він є потенційним кредитором боржника та подав заяву з грошовими вимогами.

Втім, станом на дату звернення із апеляційною скаргою (18.04.2023) попереднє засідання суду не проведено, грошові вимоги конкурсних кредиторів, окрім ініціюючого не розглянуті та не визнані судом першої інстанції. Тобто, потенційні кредитори не набули статусу учасника судового провадження - сторони у справі про банкрутство.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ТОВ "Проматом" не є стороною (кредитором) у даній справі, а ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство не було вирішено питання про права та обов`язки вказаної юридичної особи.

Отже, ТОВ "Проматом" не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі сервіс", у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження у справі № 910/15533/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2020.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2023.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко