ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи за виключною підсудністю

14.06.2023м. ДніпроСправа № 912/700/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Савіна О.В.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи -2: Савіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

За позовом ОСОБА_1 (с. Чарівне Кропивницького району Кіровоградської області)

до Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (м. Дніпро)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (с. Чарівне Кропивницького району Кіровоградської області)

та за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Фонду держаного майна України (м. Київ)

про визнання незаконним та скасування наказу Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 12/01-40 від 07.03.2023 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" ,

а також

Заяву ОСОБА_1 (с. Чарівне Кропивницького району Кіровоградської області)

про забезпечення позову ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - відповідач) № 12/01-40 від 07.03.2023 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України".

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- 21.08.2018 ОСОБА_1 придбав у власність квартиру в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок знаходиться на балансі Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (далі - підприємство). Водозабезпечення вказаного будинку проводиться водопровідною системою, водонапірними вежами та колодязями, які також перебувають на балансі вказаного підприємства та складають єдину систему забезпечення водою споживачів сіл Чарівне та Вереміївка;

- 07.03.2023 Регіональним відділенням фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях винесено наказ № 12/01-40 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", яким визначено наступне:

1) прийняти рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", місцезнаходження: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Чарне, орган управління - Апарат Фонду державного майна України;

2) приватизувати єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" шляхом продажу на аукціоні;

- відповідно до відомостей інвентаризації, проведеної в Державному підприємстві "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", згідно з розпорядженням наказу № 07/09-21, до складу єдиного майнового комплексу вказаного підприємства відносяться об`єкти житлового фонду, розташовані в селах Чарівне, Вереміївка, Мирне (22 одиниці та сараї - 14 одиниць), зокрема, житловий будинок, та квартира, яка належить позивачу, отже, при проведенні приватизації вказаного єдиного майнового комплексу, зокрема, житлового багатоквартирного будинку, в якому знаходиться власність позивача, суттєво будуть порушені його права;

- також, відповідно до відомостей інвентаризації, проведеної в Державному підприємстві "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", згідно з розпорядженням наказу № 07/09-21, до складу єдиного майнового комплексу вказаного підприємства відносяться об`єкти мережі водогону, що забезпечує водопостачання сіл Чарівне, Вереміївка, Мирне, а саме: вежа Рожевського (2 одиниці), вежа БР - 15, вежа БР - 25, вежа (5 одиниць), мережа водопроводу, колодязі (8 одиниць), плотини (6 одиниць), тощо, отже, прийняття рішення про приватизацію вказаного єдиного майнового комплексу, в складі якого перебувають житловий фонд та мережа водопостачання, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, про визнання незаконним та скасування наказу, передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, у зв`язку із тим, що юридичною адресою відповідача є м. Дніпро.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 матеріали справи № 912/700/23 передано для розгляду судді Фещенко Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.06.2023. Крім того, вказаною ухвалою суду залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" та третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Фонд держаного майна України.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 26922/23 від 02.06.2023.), в якій він просить суд призначити судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Від третьої особи-1 за допомогою системи "Електронний суд" та засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 28229/23 від 12.06.2023, вх. суду №28352/23 від 12.06.2023), в якій Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" просить суд призначити судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 27443/23 від 06.06.2023), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Від третьої особи-1 надійшли пояснення на позовну заяву (вх. суду № 27661/23 від 07.06.2023), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Від третьої особи-1 надійшли пояснення на заяву про забезпечення позову (вх. суду №27664/23 від 07.06.2023), в яких він просить суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на її безпідставність.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 28518/23 від 12.06.2023), в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з інформацією, наданою відділом інформаційно-технічного забезпечення Господарського суду Дніпропетровської області, 14.06.2023 о 12:20 год. була відсутня технічна можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon у зв`язку з наявністю справ, призначених до розгляду у залах Господарського суду Дніпропетровської області на 14.06.2023 о 12:20 год. (зайнятістю залів судових засідань обладнаних відповідними технічними засобами).

Враховуючи вказане, суду від 12.06.2023 позивачу та третій особі-1 було відмовлено у задоволенні заяв про участь у судовому засіданні 14.06.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду 28672/23 від 13.06.2023), в якому він просить суд відкласти розгляд справи та заяви про забезпечення позову на іншу дату, посилаючись на зайнятість в іншому судовому процесі, а також відмову у задоволенні заяви позивача про участь у судовому засіданні 14.06.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Від третьої особи-і надійшли пояснення щодо позовної заяви (вх. суду № 28753/23 від 13.06.2023), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

У підготовче засідання 14.06.2023 з`явився представник відповідача та третьої особи-2, представники відповідача та третьої особи-1 у вказане засідання не з`явились, причин нез`явлення третя особа-1 суду не повідомила.

У судовому засіданні представник відповідача просив суд долучити до матеріалів справи заперечення щодо заяви про забезпечення позову.

Судом відзначено, що відповідно до пункту 19 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд здійснює дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що справа підлягає передачі до Господарського суду Кіровоградської області з огляду на таке.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З наведених положень вказаної статті вбачається, що загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, приписи статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів.

Так, відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Суд відзначає, що у розумінні наведених норм процесуального права виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.05.2018 у справі № 905/1566/17.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

При цьому, тлумачення частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України повинно відбуватися з урахуванням принципу правової визначеності, який, в аспекті даного спору, полягає у забезпеченні здатності вірного тлумачення закону пересічною особою. Зокрема, встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.07.1995 у справі "Толстой-Милославський" (Tolstoy Miloslavsky) проти Сполученого Королівства (скарга № 18139/91), визначаючи зміст терміну "передбачений законом" сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

З огляду на зазначений підхід Європейського суду з прав людини до тлумачення правових норм, положення частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності, коли нерухоме майно, право власності на таке майно або інші вимоги, що стосуються нерухомого майна, є предметом спору.

Водночас, як свідчить правозастосовна практика Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20.09.2018 у справі № 902/919/17, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, житлові будинки, будівлі, споруди тощо охоплюються поняттям "нерухоме майно".

Окрім цього, відповідно до статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об`єктами нерухомого майна є житлові будинки, квартири, будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) зазначила, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

При цьому, виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

У чинній редакції Господарського процесуального кодексу України частина 3 статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Таким чином, за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 та постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.

Так, відповідно до пункту 1.2. договору купівлі-продажу (квартири) від 21.08.2018, за яким квартира придбана позивачем, квартира розташована за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с.Чарівне, вулиця Шкільна, будинок 24, квартира 1.

У справі, що розглядається, позивач просить скасувати наказ, виданий відповідачем про приватизацію єдиного майнового комплексу із місцезнаходженням: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Чарівне, до якого, зокрема, входить житловий будинок, в якому знаходиться, придбана у власність квартира позивача, а також, об`єкти мережі водогону, які забезпечують водою вказаний будинок. Отже, позовні вимоги позивача ґрунтуються на порушенні його прав на належне йому нерухоме майно, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с.Чарівне, вулиця Шкільна, будинок 24, квартира 1.

З огляду на викладене, вбачається, що спір у даній справі виник з приводу захисту прав щодо нерухомого майна позивача (належної йому на праві власності квартири), оскільки позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, отже, позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судом також враховано, що відповідно до частини 6 статті 31 Господарського процесуального кодексу України спори між судами щодо підсудності не допускаються. В той же час, фактично, у даній ситуації позивачем також була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову, у задоволенні якої Господарським судом Кіровоградської області було відмовлено саме з огляду на те, що заява була подана позивачем з порушенням територіальної підсудності (а.с.45 на звороті).

Враховуючи вказане, в подальшому позивач звернувся вже до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову аналогічного змісту.

З приводу вказаних обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Такими превентивними передбаченими законом заходами запобігання правопорушення є, зокрема, заходи забезпечення позову визначені главою 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Системний аналіз наведеного свідчить, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах.

Отже розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. При цьому першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду за умови дотримання яких здійснюється її розгляд по суті.

Тобто першочерговою у будь якому випадку є оцінка дотримання процесуального порядку (юрисдикції) звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

За таких обставин, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, суд дійшов висновку, що у розмінні часини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спір у справі стосується нерухомого майна (оскільки позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із вищевказаним нерухомим майном), а отже підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто, за місцем знаходження об`єкта нерухомості - Кіровоградська область, Бобринецький район, с.Чарівне, вулиця Шкільна, будинок 24, квартира 1.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Беручи до уваги місцезнаходженням нерухомого майна (Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне, вулиця Шкільна, будинок 24, квартира 1), справа підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області разом із заявою про забезпечення позову (вх. суду № 25445/23 від 25.05.2023).

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Передати справу № 912/700/23 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях; за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" та за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Фонду держаного майна України про визнання незаконним та скасування наказу Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 12/01-40 від 07.03.2023 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", а також заяву про забезпечення позову (вх. суду № 25445/23 від 25.05.2023) за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області (25022, м. Кропивницький, вулиця В`ячеслава Чорновола, 29/32) після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 14.06.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14.06.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко