РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2023Справа № 910/14066/22

За позовом Приватного підприємства "РЕЛАКС" (м. Дніпро)

до: 1. Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м. Київ)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс" (м. Київ)

про визнання дій протиправними та визнання недійсним договору,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Замула Р.О.

Від відповідача-1: Гера Р.Ю.

Від відповідача-2: Виграненко С.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "РЕЛАКС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до прохальної частини якого пред`явлено наступні позовні вимоги:

- про визнання протиправними дій Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині відхилення пропозиції Приватного підприємства "РЕЛАКС" у закупівлі UA-2022-11-30-009526-a та скасування протоколу уповноваженої особи Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.12.2022 № 242;

- про визнання недійсними результатів публічної закупівлі, оформлених протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.12.2022 № 243 щодо визначення переможця закупівлі UA-2022-11-30-009526-a та ухвалення рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури.

Позовні вимоги обґрунтовано порушеннями відповідачем вимог законодавства при проведенні процедури закупівлі UA-2022-11-30-009526-a.

Ухвалою від 20.12.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

28.12.2022 від позивача надійшли матеріали та нова редакція позовної заяви, для усунення виявлених недоліків, відповідно до якої, зокрема, пред`явлено наступні позовні вимоги:

- про визнання протиправними дій Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині відхилення пропозиції Приватного підприємства "РЕЛАКС" у закупівлі UA-2022-11-30-009526-a та скасування протоколу уповноваженої особи Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.12.2022 № 242;

- про визнання недійсним договору про закупівлю товару від 19.12.2022 № 203, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.02.2023, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

25.01.2023 від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних заходів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 відмовлено в задоволені вказаного клопотання позивача.

06.02.2023 від відповідача надійшло клопотання про повернення нової редакції позовної заяви (подана із заявою про усунення недоліків) у зв`язку з відсутністю доказів її направлення на адресу відповідача.

Також 06.02.2023 відповідачем подано клопотання про повернення без розгляду позовної заяви у зв`язку з неналежним виконанням позивачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 20.12.2022.

Цього ж дня до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує з підстав його необґрунтованості.

09.02.2023 від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

09.02.2023 від позивача надійшло клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс" до участі у справі в якості співвідповідача.

13.02.2023 від позивача надійшло клопотання по відкладення розгляду справи у зв`язку з участю його представника в інших судових засіданнях.

14.02.2023 від позивача надійшли відповіді на відзив у 3-х екземплярах.

14.02.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 02.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків. Також, цією ухвалою залишено без задоволення клопотання відповідача про повернення позовної заяви та нової редакції позовної заяви без розгляду, повернуто заявнику без розгляду пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс" на позовну заяву, повернуто заявнику без розгляду відповіді позивача на відзив вх. №01-37/10148/23, вх. №01-37/10214/23 та вх. №01-37/10399/23.

20.02.2022 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 продовжено розгляд справи № 910/14066/22; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс" до участі у справі в якості співвідповідача.

02.03.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про відмову в задоволенні клопотання позивача про залишення відзиву на позов без розгляду та про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 04.04.2023.

17.03.2023 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

20.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

04.04.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.05.2023.

10.05.2023 від відповідача-1 надійшла заява про розподіл судових витрат.

11.05.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 25.05.2023.

19.05.2023 від відповідача-2 надійшла заява про розподіл судових витрат.

23.05.2023 від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача-1 про розподіл судових витрат.

24.05.2023 від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів оплати правничої допомоги.

25.05.2023 від позивача надійшли пояснення по справі.

Судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 25.05.2023, не відбулося з технічних причин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 призначено судове засідання з розгляду справи №910/14066/22 по суті на 13.06.2023 .

У судовому засіданні 13.06.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідачів проти задоволення позову повністю заперечили з підстав, викладених у відзивах.

У судовому засіданні 13.06.2023 по виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.12.2022 замовником - Комунальним некомерційним підприємством "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), було проведено закупівлю №UA-2022-11-30-009526-a, за результатами якого найкращою ціновою пропозицією стала пропозиція позивача - ПП "РЕЛАКС" - 84.958,00 грн.

Протоколом уповноваженої особи Замовника від 12.12.2022 № 242 було відхилено пропозицію ПП "РЕЛАКС" у зв`язку з тим, що у складі пропозиції ПП "РЕЛАКС" надано сертифікат відповідності, який видано згідно додатку 3 Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753.

При цьому, як визначено Замовником в п. 3 Додатку 3 до Тендерної документації, додатково, на стерильну продукцію, відповідно до вимог Додатку 6 Постанови КМУ від 02.10.2013 № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів", надати копію сертифікату відповідності, що виданий незалежним органом з оцінки відповідності та підтверджує впровадження виробником системи управління якості на стадіях виробничого процесу, що пов`язані із забезпеченням та збереженням стану стерильності.

Тобто, пропозиція ПП "РЕЛАКС", зокрема, була відхилена з огляду на той факт, що такий учасник пройшов процедуру оцінки не за додатком 6, як того вимагав Замовник, а за додатком 3.

ПП "РЕЛАКС" вважає такі дії Замовника протиправними, та зазначає, що на підтвердження медико-технічних вимог у складі своєї тендерної пропозиції надано копії декларацій про відповідність з витягами з додатків до них, що підтверджують характеристики продукції та можливість введення в обіг та/або експлуатацію (застосування) медичного виробу за результатами проходження процедури оцінки відповідності згідно вимог технічного регламенту (з урахуванням вимог Постанов КМУ від 02.10.2013 № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів"). Додатково, для стерильної продукції, відповідно до вимог Додатку 3 Постанови КМУ від 02.10.2013 № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів", надано копію сертифікату відповідності, що виданий органом з оцінки відповідності та підтверджує впровадження виробником системи управління якості на стадіях виробничого процесу, що пов`язані із забезпеченням та збереженням стану стерильності.

Відповідно до Технічного регламенту для нанесення знаку відповідності на медичні вироби, що відносяться до класу I, виробник повинен дотримуватися процедури, зазначеної в додатку 8, і скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг. Стосовно медичних виробів, що вводяться в обіг у стерильному стані, крім положень цього додатка, виробник повинен застосовувати одну з процедур, зазначених в додатках 3, 5, 6 або 7 до Технічного регламенту щодо медичних виробів.

Тобто, виробник має законні підстави на вибір у визначенні порядку проходження процедур: згідно Додатку 3 "Порядок проведення процедури забезпечення функціонування комплексної системи управління якістю", Додатку 6 "Порядок забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва медичних виробів", а також Додатків 5 та 7. Замовник закупівлі не має жодних підстав для обмеження цих прав.

ПП "РЕЛАКС" зазначає, що підприємство пройшло процедуру відповідності згідно Додатку 3 та отримало Сертифікат відповідності № UA.MD.001-14 від 22.08.2019 дійсний до 21.08.2024, який є чинним і був наданий у складі тендерної пропозиції.

Крім того, у складі тендерної пропозиції ПП "РЕЛАКС" надало пояснення від 07.12.2022 № 2022/4-12/1-12, за змістом аналогічні викладеним вище обставинам.

Другою підставою для відхилення пропозиції ПП "РЕЛАКС" стало те, що у складі пропозиції учасником не було надано протоколи випробувань на залишок оксиду етилену стосовно "Комплект одягу та покриттів операційних для ангіографії" та "Пелюшка поглинаюча".

Як визначено п. 8 Додатку 3 до Тендерної документації, на кожен стерильний виріб, простерилізований газовим методом, зазначений в тендерній документації, надати протокол випробувань на наявність залишку оксиду етилену, що виданий сертифікованою або акредитованою лабораторією.

У складі своєї пропозиції ПП "РЕЛАКС" надало пояснення від 07.12.2022 №2022/4-12/1-09, в яких зазначило, що з 01.07.2015 в Україні було скасовано процедуру державної реєстрації медичних виробів. Замість цього в Україні було введено процедуру оцінки відповідності медичних виробів Технічним регламентам щодо медичних виробів (Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753, № 754, № 755). Відтак, з 01.07.2015 введення в обіг та/або експлуатація медичних виробів дозволяється лише після проходження процедури оцінки відповідності технічним регламентам щодо медичних виробів, затвердженим вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

Крім того, з 01.01.2018 втратив чинність Декрет Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 № 46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію", який визначав правові та економічні основи державної системи сертифікації на території України і, відповідно до цього, припинила своє існування державна система сертифікації, а тому із вказаної дати відмінена обов`язкова сертифікація продукції в державній системі сертифікації. Із втратою чинності Декрету в Україні здійснено остаточний перехід від системи обов`язкової сертифікації продукції в державній системі сертифікації до оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів. Фактично на всю продукцію, яка раніше підлягала обов`язковій сертифікації в державній системі сертифікації, на сьогодні поширюється дія технічних регламентів.

Положеннями Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" передбачено, що документом про відповідність є - декларація (в т.ч. декларація про відповідність), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. Основна відмінність між сертифікатом відповідності та декларацією про відповідність полягає в тому, що сертифікат відповідності видається на підставі українських нормативних актів, а декларація про відповідність видається на підставі технічних регламентів, які були розроблені (адаптовані) під європейські норми. Технічний регламент в Україні є аналогом Європейської директиви в ЄС. Отже, і сертифікат відповідності, і декларація про відповідність технічним регламентам мають однакову юридичну силу в питанні підтвердження якості та безпеки продукції.

Згідно з ч. 7 ст. 28 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" виробник шляхом складання декларації про відповідність бере на себе відповідальність за відповідність продукції вимогам, установленим у відповідних технічних регламентах.

ПП "РЕЛАКС" має у своєму розпорядженні відповідні сертифікати відповідності та декларації відповідності на продукцію, яка виробляється та поставляється в рамках закупівель. Зазначені документи в повному обсязі підтверджують відповідність продукції ПП "РЕЛАКС" встановленим нормам Технічного регламенту.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про публічні закупівлі", замовник може вимагати від учасників підтвердження того, що пропоновані ними товари, послуги чи роботи за своїми екологічними чи іншими характеристиками відповідають вимогам, установленим у тендерній документації. У разі встановлення екологічних чи інших характеристик товару, роботи чи послуги замовник повинен в тендерній документації зазначити, які маркування, протоколи випробувань або сертифікати можуть підтвердити відповідність предмета закупівлі таким характеристикам. Маркування, протоколи випробувань та сертифікати повинні бути видані органами з оцінки відповідності, компетентність яких підтверджена шляхом акредитації або іншим способом, визначеним законодавством. Якщо учасник не має відповідних маркувань, протоколів випробувань чи сертифікатів і не має можливості отримати їх до закінчення кінцевого строку подання тендерних пропозицій із причин, від нього не залежних, він може подати технічний паспорт на підтвердження відповідності тим же об`єктивним критеріям.

ПП "РЕЛАКС" у складі своєї пропозиції по закупівлі UA-2022-11-30-009526-a надало: декларації про відповідність, додатки до декларацій про відповідність, паспорти (сертифікати) якості на товар, сертифікати відповідності на товар, що є предметом закупівлі.

Позивач вважає, що зазначені документи в повному обсязі підтверджують відповідність продукції ПП "РЕЛАКС" встановленим вимогам чинного законодавства України та вимогам Технічного регламенту (Постанова КМУ від 02.10.2013 № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів")".

Таким чином, на думку позивача, наявність Декларації про відповідність продукції встановленим вимогам чинного законодавства України та вимогам Технічного регламенту більш ніж достатньо для виконання будь-яких вимог щодо підтвердження якісності відповідної продукції.

Відтак, встановлення зазначеної вище вимоги щодо перевірки запропонованої продукції на залишок оксиду етилену є проявом дискримінації.

В свою чергу, учасником ТОВ "ФІРМА "ТЕХНОКОМПЛЕКС" у складі своєї пропозиції надано протоколи на залишок оксиду етилену не щодо тієї продукції, яка пропонується в рамках даної закупівлі.

Протоколом уповноваженої особи Замовника від 12.12.2022 №243 була прийнята пропозиція ТОВ "ФІРМА "ТЕХНОКОМПЛЕКС".

За результатами проведеної закупівлі, 19.12.2022 між Замовником та ТОВ "ФІРМА "ТЕХНОКОМПЛЕКС" було укладено Договір № 203.

Позивач вважає, що такі дії Замовника є протиправними, оскільки відхилення пропозиції ПП "РЕЛАКС" є необґрунтованим, а відтак, відповідно, Замовник не мав права на розгляд наступної пропозиції, якою виявилася пропозиція ТОВ "ФІРМА "ТЕХНОКОМПЛЕКС".

З урахуванням зазначеного, Замовник протиправно уклав договір з ТОВ "ФІРМА "ТЕХНОКОМПЛЕКС", тож такий договір підлягає визнанню недійсним як укладений всупереч положенням чинного законодавства України.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву заперечують проти позову та зазначають, що спірна процедура закупівлі була проведена відповідно до вимог чинного законодавства та без порушень прав позивача, тож відсутні правові підстави для скасування результатів закупівлі та визнання недійсним договору, укладеного з переможцем торгів - відповідачем-2.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України "Про публічні закупівлі".

Порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування визначені Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (надалі - Особливості).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі": публічна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом; предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку; тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель; тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації; уповноважена особа (особи) - службова (посадова) чи інша особа, яка є працівником замовника і визначена відповідальною за організацію та проведення процедур закупівлі/спрощених закупівель згідно з цим Законом на підставі власного розпорядчого рішення замовника або трудового договору (контракту); учасник процедури закупівлі/спрощеної закупівлі (далі - учасник) - фізична особа, фізична особа - підприємець чи юридична особа - резидент або нерезидент, у тому числі об`єднання учасників, яка подала тендерну пропозицію/пропозицію або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

За положеннями частин 1-5 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням. Учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель/спрощених закупівлях на рівних умовах. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом. Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників. Замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій (частини 1, 2 ст. 20 Закону України "Про публічні закупівлі").

Оголошення про проведення відкритих торгів безоплатно оприлюднюється в електронній системі закупівель відповідно до статті 10 цього Закону (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про публічні закупівлі").

Пунктом 28 Особливостей визначено, що тендерна документація формується замовником відповідно до вимог ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням цих особливостей.

Тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником разом з оголошенням про проведення конкурентних процедур закупівель в електронній системі закупівель для загального доступу шляхом заповнення полів в електронній системі закупівель. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав. (ч.1 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі").

Частинами 2, 4 вказаної статті передбачено, що у тендерній документації зазначаються такі відомості: 1) інструкція з підготовки тендерних пропозицій; 2) один або декілька кваліфікаційних критеріїв відповідно до статті 16 цього Закону, підстави, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформація про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність підставам, встановленим статтею 17 цього Закону, у разі якщо така інформація є публічною, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації", та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним. Для об`єднання учасників замовником зазначаються умови щодо надання інформації та способу підтвердження відповідності таких учасників установленим кваліфікаційним критеріям та підставам, встановленим статтею 17 цього Закону; 3) інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі та технічні специфікації до предмета закупівлі повинні визначатися замовником з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою статті 5 цього Закону; 4) інформація про маркування, протоколи випробувань або сертифікати, що підтверджують відповідність предмета закупівлі встановленим замовником вимогам (у разі потреби); 5) кількість товару та місце його поставки; 6) місце, де повинні бути виконані роботи чи надані послуги, їх обсяги; 7) строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; 8) проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов; 9) опис окремої частини або частин предмета закупівлі (лота), щодо яких можуть бути подані тендерні пропозиції, у разі якщо учасникам дозволяється подати тендерні пропозиції стосовно частини предмета закупівлі (лота). Замовник може передбачити можливість укладення одного договору про закупівлю з одним і тим самим учасником у разі визначення його переможцем за кількома лотами; 10) перелік критеріїв оцінки та методика оцінки тендерних пропозицій із зазначенням питомої ваги кожного критерію. У разі застосування критерію оцінки вартість життєвого циклу, методика оцінки тендерних пропозицій повинна містити опис усіх складових вартісних елементів та перелік документів і інформації, які повинні надати учасники для підтвердження вартості складових елементів життєвого циклу. Замовник у разі необхідності дисконтування витрат життєвого циклу майбутніх періодів може використовувати поточну облікову ставку Національного банку України. Вартість життєвого циклу може рахуватися як сума всіх витрат життєвого циклу або сума всіх витрат життєвого циклу, поділена на розрахункову одиницю експлуатації предмета закупівлі; 11) строк дії тендерної пропозиції, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними, але не менше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій; 12) валюта, у якій повинна бути зазначена ціна тендерної пропозиції; 13) мова (мови), якою (якими) повинні бути складені тендерні пропозиції; 14) кінцевий строк подання тендерних пропозицій; 15) розмір та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати); 16) розмір, вид, строк та умови надання, повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає таке забезпечення надати); 17) прізвище, ім`я та по батькові, посада та електронна адреса однієї чи кількох посадових осіб замовника, уповноважених здійснювати зв`язок з учасниками; 18) вимога про зазначення учасником у тендерній пропозиції інформації (повне найменування та місцезнаходження) щодо кожного суб`єкта господарювання, якого учасник планує залучати до виконання робіт чи послуг як субпідрядника/співвиконавця в обсязі не менше 20 відсотків від вартості договору про закупівлю - у разі закупівлі робіт або послуг; 19) опис та приклади формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких учасниками не призведе до відхилення їх тендерних пропозицій. Формальними (несуттєвими) вважаються помилки, що пов`язані з оформленням тендерної пропозиції та не впливають на зміст тендерної пропозиції, а саме - технічні помилки та описки.

Тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.

Тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників, а також вимог щодо документального підтвердження інформації про відповідність вимогам тендерної документації, якщо така інформація є публічною, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації" та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Частиною 5 ст. 23 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовник може вимагати від учасників підтвердження того, що пропоновані ними товари, послуги чи роботи за своїми екологічними чи іншими характеристиками відповідають вимогам, установленим у тендерній документації. У разі встановлення екологічних чи інших характеристик товару, роботи чи послуги замовник повинен в тендерній документації зазначити, які маркування, протоколи випробувань або сертифікати можуть підтвердити відповідність предмета закупівлі таким характеристикам.

Порядок подання тендерних пропозицій/пропозицій визначений у ст. 26 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до пунктів 38, 39 Особливостей розкриття тендерних пропозицій відбувається відповідно до ст. 28 Закону (положення абзацу третього частини першої статті 28 Закону не застосовується). Розгляд та оцінка тендерних пропозицій відбуваються відповідно до статті 29 Закону (положення частин другої, дванадцятої та шістнадцятої статті 29 Закону не застосовуються) з урахуванням положень пункту 40 цих особливостей.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Судом встановлено, що вимоги щодо предмету закупівлі визначено у Додатку №3 до тендерної документації, зокрема, серед вимог до предмету закупівлі наявні вимоги про подання:

- копії декларацій про відповідність з додатками до них (у разі наявності), що підтверджують можливість введення в обіг та/або експлуатацію (застосування) медичного виробу за результатами проходження процедури оцінки відповідності згідно вимог технічного регламенту (з урахуванням вимог Постанов КМУ від 02.10.2013 № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів"). Додатково, на стерильну продукцію, відповідно до вимог Додатку 6 постанови КМУ від 02.10.2013 № 753 "Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів", надати копію сертифікату відповідності, що виданий незалежним органом з оцінки відповідності та підтверджує впровадження виробником системи управління якості на стадіях виробничого процесу, що пов`язані із забезпеченням та збереженням стану стерильності (п. 3 додатку №3);

- стерильні вироби, що є предметом закупівлі, мають бути простерилізовані газовим методом (оксидом етилену), що має бути підтверджено документами від виробника (паспорти якості). На кожен стерильний виріб, простерилізований газовим методом, зазначений в тендерній документації, надати протокол випробувань на наявність залишку оксиду етилену, що виданий сертифікованою або акредитованою лабораторією.

Відповідно до п. 1 Технічного регламенту дія цього Технічного регламенту поширюється на медичні вироби та допоміжні засоби до них (далі - медичні вироби). Для цілей цього Технічного регламенту допоміжні засоби розглядаються як медичні вироби.

Пунктом 5 Додатку 8 до Технічного регламенту визначено, що стосовно медичних виробів, що вводяться в обіг у стерильному стані, та медичних виробів, що відносяться до класу I, з функцією вимірювання, крім положень цього додатка, виробник повинен застосовувати одну з процедур, зазначених в додатках 3, 5, 6 або 7 до Технічного регламенту щодо медичних виробів.

Згідно з абз. 2 п. 2 Додатку 5 до Технічного регламенту для забезпечення і підтримки стерильності медичних виробів, які вводяться в обіг у стерильному стані, виробник виконує положення розділів "Система управління якістю" та "Нагляд за системою управління якістю" додатка 6 до Технічного регламенту щодо медичних виробів.

Відповідно до абз. 2 пункту 1 Додатку 7 до Технічного регламенту стосовно медичних виробів, що постачаються на ринок у стерильному стані, виробник має застосовувати положення розділів "Система управління якістю" і "Нагляд за системою управління якістю" додатка 6 до Технічного регламенту щодо медичних виробів для тих стадій виробничого процесу, що спрямовані на забезпечення і підтримку стерильності.

Відтак судом встановлено, що для медичних виробів, які вводяться в обіг у стерильному стані, виробник повинен додатково застосувати саме положення Додатку 6 до Технічного регламенту до тих аспектів виробничого процесу, які призначені для забезпечення та збереження стерильності.

З огляду на вищевикладене суд відхиляє як необґрунтовані доводи позивача про те, що подані ним документи відповідали вимогам тендерної документації.

Крім того, дослідивши тендерну документацію, суд вважає необґрунтованими і не доведеними твердження позивача про те, що вимога про надання протоколу випробувань на наявність залишку оксиду етилену є проявом дискримінації, а надані позивачем до тендерної пропозиції декларації про відповідність та сертифікати про відповідність в повному обсязі підтверджують відповідність запропонованої позивачем продукції вимогам чинного законодавства та Технічного регламенту.

Пунктом 9 Технічного регламенту визначено, що введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється тільки в разі, коли вони повністю відповідають вимогам цього Технічного регламенту, за умови належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування їх за призначенням.

Медичні вироби, що відповідають вимогам національних стандартів, включених до переліку національних стандартів, які відповідають європейським гармонізованим стандартам та добровільне застосування яких може сприйматися як доказ відповідності медичних виробів вимогам цього Технічного регламенту, вважаються такими, що відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" № 208 від 25.12.2015 до переліку національних стандартів України, гармонізованих з міжнародними та європейськими нормативними документами, методом підтвердження віднесено, зокрема, ДСТУ EN ISO 10993-7:2015 Біологічне оцінювання медичних виробів. Частина 7. Залишки після стерилізації етиленоксидом - На заміну ДСТУ ISO 10993-7:2004.

Суд зазначає, що тендерна документація замовника містила вимогу про надання протоколу випробувань на наявність залишку оксиду етилену, в той час як надані позивачем документи не передбачені умовами тендерної документації.

Щодо доводів позивача про встановлення замовником закупівлі дискримінаційних вимог до учасників тендеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28- 36).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції інших органів влади або органів місцевого самоврядування, та перебирати на себе їх повноваження.

Суд звертає увагу на те, що вирішення питання щодо встановлення замовником закупівлі дискримінаційних вимог є порушенням Закону України "Про публічні закупівлі".

У той же час відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" органом оскарження у сфері публічних закупівель є Антимонопольний комітет України, до повноважень якого віднесено розгляд скарг на допущені у процедурах закупівлі порушення та встановлення наявності чи відсутності дискримінаційних умов у тендерній документації.

Матеріали справи не містять такого рішення органу оскарження, а наявності відповідних обставин при розгляді даної справи суд не вбачає. Доказів звернення позивача до органу оскарження з відповідною скаргою суду не надано.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане в сукупності суд встановив, що тендерна пропозиція позивач у спірній закупівлі не відповідала вимогам тендерної документації, у зв`язку з чим рішення замовника про відхилення пропозиції позивача є обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства України.

Відтак суд вважає позовні вимоги до відповідача-1 необґрунтованими, недоведеними та спростованими відповідачами належним чином та у встановленому законом порядку.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору, укладеного за результатами спірної закупівля між відповідачами, суд зазначає наступне.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Оскільки судом встановлено відсутність порушень при проведенні закупівлі UA-2022-11-30-009526-a, не підлягають задоволенню і вимоги про визнання недійсним укладеного за результатами цієї закупівлі договору між відповідачами від 19.12.2022.

З огляду на вказане в сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи і твердження сторін не приймаються судом до уваги як такі, що не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору і прийняте судом рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Крім того, відповідачем-1 до стягнення з позивача заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25.000,00 грн на підставі: договору про надання правничої (правової) допомоги №02/23-К від 30.01.2023, укладеного з адвокатським об`єднанням "Алтус Леґал", рахунку на оплату №045 від 16.02.2023, Акту №04 про приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 16.02.2023 на суму 25.000,00 грн, платіжної інструкції №316 від 22.05.2023 на суму 25.000,00 грн.

Відповідачем-2 до стягнення з позивача заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 37.000,00 грн на підставі: договору про надання правничої (правової) допомоги та адвокатських послуг №1/АО-ЮО/2023 від 27.12.2022, укладеного з адвокатським об`єднанням "Астрон", актів надання послуг: №20 від 03.03.2023, №19 від 02,03.2023, №18 від 14.02.2023, №52 від 11.05.2023, виписок по рахунку

Позивач у своїх запереченнях вважає розмір заявлених відповідачами витрат на професійну правничу допомогу завищеним, необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предмет позову, складність справи, кількість судових засідань та інші обставини, суд вважає розмір заявлених відповідачем-1 витрат на правову допомогу в сумі 25.000,00 грн, а також розмір заявлених відповідачем-2 витрат на правову допомогу в сумі 37.000,00 грн, - співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторін.

Доводи позивача щодо неспівмірності таких витрат суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні. При цьому суд не вбачає підстав для зменшення розміру таких судових витрат відповідачів.

У той же час відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відтак стягненню з позивача на користь відповідача-1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25.000,00 грн; на користь відповідача-2 - 37.000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "РЕЛАКС" (49038, м. Дніпро, вул. Василя Чапленка, 4; ідентифікаційний код 30454707) на користь Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня № 7" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03179, м. Київ, вул. Котельникова, 95; ідентифікаційний код 05494840) 25.000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з Приватного підприємства "РЕЛАКС" (49038, м. Дніпро, вул. Василя Чапленка, 4; ідентифікаційний код 30454707) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технокомплекс" (03117, місто Київ, пр.Перемоги, будинок 65; ідентифікаційний код 19117325) 37.000 (тридцять сім тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.06.2023.

Суддя Т.М. Ващенко