РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2023Справа № 910/4200/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Київського національного лінгвістичного університету

до Приватного малого підприємства "ІНТЕРСЕВЕН"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву

про стягнення 22147,15 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Київський національний лінгвістичний університет звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного малого підприємства "ІНТЕРСЕВЕН" про стягнення 22147,15 грн заборгованості, з яких 18210,51 грн заборгованість по орендній платі та 3936,63 грн заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого майна, комунальних платежів та податку на землю.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №5720 від 28.12.2010 та договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №1 від 28.12.2010.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

31.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 21.03.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.04.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/4200/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), залучив до участі у справі третю особу , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву.

24.04.2023 від третьої особи надійшли пояснення по справі.

27.04.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

04.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.05.2023 від позивача надійшла довідка про стан заборгованості.

У відповідності до ч. 5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач в порушення умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №5720 від 28.12.2010 та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №1 від 28.12.2010 не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплатив орендну плату за період з березня 2021 року по червень 2021 року та відшкодування витрат за період з січня 2021 по червень 2021.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач повернув приміщення з оренди 18.06.2021 та надав до матеріалів справи рахунки-фактури на оплату оренди приміщення, відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних послуг та відшкодування вартості податку на землю.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що єдиним належним та допустимим доказом повернення майна з оренди є акт приймання-передавання майна, який сторонами підписано 18.06.2021, а отже відповідач повинен оплатити орендні платежі за весь строк оренди, а також відшкодувати витрати на утримання орендованого майна.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на такі обставини:

- у зв`язку із запровадженням на території України карантину, повноцінне використання орендованого приміщення було неможливим через обставини, за які відповідач не відповідає;

- договір оренди діяв до 28.12.2020, а тому стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору;

- 17.03.2021 відповідачем було отримано дозвіл на вивезення майна в період з 17.03.2021 по 18.03.2021; за вивезенням майна спостерігала працівниця позивача, представниками позивача було оглянуто приміщення та претензій щодо стану приміщення не було;

- на виконання п. 10.9, п. 10.10 договору відповідач склав акт прийому-передачі про повернення майна , підписав зі своєї сторони та 22.03.2021 передав на підпис позивачу та з 22.03.2021 відповідач не користувався звільненим приміщенням;

- позивачем не вказано тарифів на відповідні послуги, які він застосовував, визначаючи суму заборгованості.

Позиція третьої особи.

Третя особа у письмових пояснення зазначила, що листом № 30-06/527 від 26.01.2021 повідомила відповідача, що до моменту укладення договору з переможцем електронного аукціону на продовження договору оренди або до підписання додаткової угоди про продовження договору оренди майна, договір оренди є чинним та користування державним майном є платним.

30.04.2021 від відповідача на адресу третьої особи надійшли акти приймання-передачі (повернення) орендованого майна, підписані відповідачем, однак дата на актах була відсутня, тобто акти були оформлені неналежним чином.

Листом № 30-06/3775 від 11.05.2021 третя особа направила вказані акти позивачу для оформлення належним чином.

Майно було повернуто з орендного користування 18.06.2021, на підставі Акту приймання-передачі повернення нерухомого майна.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

28.12.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі - орендодавець) та Приватним малим підприємством "ІНТЕРСЕВЕН" (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5720 (далі - договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення (далі - майно) загальною площею 34,7 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 6, на першому поверсі адміністративно-господарської частини будівлі їдальні, що перебуває на балансі Київського національного лінгвістичного університету, код 02125289 (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.08.2010 і становить 278 483,00 грн без урахування ПДВ.

Згідно з п.1.2 договору оренди, майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна (п.2.1 договору оренди).

На виконання вимог договору оренди, 28.12.2010 між орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем підписаний акт приймання-передавання орендованого майна, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно - нежилі приміщення площею 34.7 кв.м. на першому поверсі адміністративно-господарської частини будівлі їдальні, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 6, що перебуває на балансі Київського національного лінгвістичного університету, код 02125289.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди (в редакції договору № 5720/08 про внесення змін до договору оренди), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - жовтень 2019 - 13095,92 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2019 встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за листопад, грудень місяці 2019.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3. договору оренди).

Пунктом 3.6 договору оренди (в редакції договору № 5720/01 про внесення змін до договору оренди) передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінету Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

За змістом пунктів 5.3, 5.11 договору оренди, орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату та здійснювати витрати пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з п. 10.1. договору, цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 28.12.2010 до 28.12.2011 включно.

Договором № 5720/08 від 30.04.2020 про внесення змін до договору оренди сторони погодили, що договір оренди № 5720 від 28.12.2010 продовжено строком на 1 рік, що діє з 28.12.2019 до 28.12.2020.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п. 10.4. договору оренди).

28.12.2010 між Київським національним лінгвістичним університетом (балансоутримувач) та Приватним малим підприємством "ІНТЕРСЕВЕН" (орендар) було укладено договір № 1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - договір про відшкодування витрат), згідно п. 1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: : м. Київ, вул. Предславинська, 6, загальною площею 1502,0 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі.

Згідно з п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат, орендар зобов`язується не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача відповідно до виставлених рахунків, як відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна площею 34,7 кв.м за договором оренди № 5720 нерухомого майна, що належить до державної власності , а саме: за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт, відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги на податок на землю.

Цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 28.12.2010 до 28.12.2011 включно (п 5.1 договору про відшкодування витрат).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 5.4 договору про відшкодування витрат).

Додатками до договору про відшкодування витрат є розрахунки щомісячних платежів за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача.

21.09.2020 відповідач звернувся до третьої особи з листом вих. № 21 про продовження договору оренди № 5720 від 28.12.2010 на наступний термін.

Листом від 26.01.2021 № 30-06/527 орендодавець повідомив орендаря, що до моменту укладення договору з переможцем аукціону на продовження договору оренди або до підписання додаткової угоди про продовження договору оренди майна (якщо за результатами електронного аукціону чинного орендаря буде визначено переможцем), договір оренди № 5720 від 28.12.2010 є чинним та користування державним майном на визначений таким чином термін є платним.

Наказом по Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву № 893 від 14.04.2021 відповідно до п. 6 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1071 подовжено строк дії договору оренди державного майна від 28.12.2010 № 5720 на період карантину та обмежувальних заходів, а також протягом одного місяця з дня його закінчення.

18.06.2021 орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем було підписано акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, згідно якого орендар повернув, а орендодавець прийняв із користування нерухоме майно загальною площею 34,7 кв.м., яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Предславинська, 6.

Згідно із наданими позивачем у матеріали справи рахунками-фактури № № 391, 392, 393 від 02.07.2021, № 394 від 12.07.2021, загальна сума нарахованої орендної плати за період березень 2021 - 18.06.2021 становить 18210,52 грн.

Крім того, згідно із наданими позивачем у матеріали справи рахунками-фактури №50 від 22.02.2021, № 85 від 22.02.2021, № 77 від 22.02.2021, № 128 від 10.03.2021, № 143 від 10.03.2021, № 156 від 10.03.2021,№ 447 від 12.07.2021, № 448 від 12.07.2021, № 449 від 12.07.2021 загальна сума витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем за період з січня 2021 по 18.06.2021 становить 5515,15 грн.

За обґрунтуваннями позивача, за спірний період заборгованості відповідачем здійснено часткову оплату на суму 736,62 грн (відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних витрат) та 841,90 грн відшкодування вартості податку на землю.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача перед позивачем по договору оренди становить 18210,52 грн та по договору про відшкодування витрат 3936,63 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із матеріалами справи правові відносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5720 від 28.12.2010.

Як підтверджено матеріалами справи, у спірний період (березень 2021 року - 18.06.2021) відповідач на підставі договору оренди № 5720 користувався нежилим приміщенням площею 34.7 кв.м на першому поверсі адміністративно-господарської частини будівлі їдальні, що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 6.

При цьому, враховуючи лист орендодавця від 26.01.2021 № 30-06/527 та Наказ по Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву № 893 від 14.04.2021, у спірний період договір оренди продовжував свою дію.

Щодо доводів відповідача про те, що орендоване приміщення звільнено в березні 2021, то суд зазначає таке.

У п. 10.10 договору оренди сторони погодили, що майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Таким чином, початок та припинення правовідносин пов`язаних з фактом є підписання сторонами акт приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідач зазначає, що 22.03.2021 передав балансоутримувачу Акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна.

Однак, судом встановлено, що вказаний акт не містить дати підписання, отже, не містить дати повернення нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, підписаний орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем 18.06.2021.

Отже, суд дійшов висновку, що фактичне повернення приміщення з оренди відбулось 18.06.2021.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що до дня передачі приміщення (18.06.2021) орендар не здійснював користування орендованими майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що орендар несе обов`язок зі сплати орендної плати та відшкодування витрат балансоутримувача до 18.06.2021.

Умови договору не містять інших положень про визначення моменту припинення договору та відповідно нарахування й сплати орендної плати та відшкодування витрат.

Доказів недобросовісності у діях чи бездіяльності орендодавця судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 3 жовтня 2019 року № 157-IX орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Пунктом 3.6 договору оренди (в редакції договору № 5720/01 про внесення змін до договору оренди) передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінету Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Також на виконання п.5.11 договору оренди між позивачем та відповідачем укладений договір № 1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, відповідно до якого орендар зобов`язується не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача відповідно до виставлених рахунків, як відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна площею 34,7 кв.м за договором оренди № 5720 нерухомого майна, що належить до державної власності , а саме: за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт, відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги на податок на землю.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За розрахунком позивача заборгованість відповідача з орендної плати за період березень 2021 - 18.06.2021 становить 18210,52 грн, з відшкодування витрат на утримання орендованого майна, комунальних послуг та податку на землю за період з січня 2021 по 18.062021- 3936,63 грн.

Відповідач зазначив, що позивачем не вказано тарифів на відповідні послуги.

Однак, вказані доводи спростовуються долученими до матеріалів справи додатками до договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (з 01.01.2021).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наданими позивачем у матеріали справи рахунками-фактури № № 391, 392, 393 від 02.07.2021, № 394 від 12.07.2021, №50 від 22.02.2021, № 85 від 22.02.2021, № 77 від 22.02.2021, № 128 від 10.03.2021, № 143 від 10.03.2021, № 156 від 10.03.2021, № 447 від 12.07.2021, № 448 від 12.07.2021, № 449 від 12.07.2021 підтверджується факт наявності заборгованості відповідача з орендної плати за період березень 2021 - 18.06.2021 в розмірі 18210,52 грн та з відшкодування витрат балансоутримувача за період з січня 2021 по 18.06.2021 у розмірі 3936,63 грн.

Вказані рахунки направлялися відповідачу разом із претензією вих. №707/01 від 19.10.2022.

Належних доказів у спростування заборгованості по договору оренди та договору про відшкодування витрат відповідачем не надано.

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором оренди та за договором про відшкодуванням витрат становить 22147,15 грн.

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане відповідачем зобов`язання за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5720 від 28.12.2010 та за договором № 1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у заявленій сумі у загальному розмірі 22147,15 грн у повному обсязі.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Київського національного лінгвістичного університету до Приватного малого підприємства "ІНТЕРСЕВЕН" про стягнення 22147,15 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного малого підприємства "ІНТЕРСЕВЕН" (03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 1, ідентифікаційний код 13680597) на користь Київського національного лінгвістичного університету (03680, місто Київ, вулиці Велика Васильківська, будинок 73, ідентифікаційний код 02125289) заборгованість у сумі 22147,15 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 15.06.2023.

Суддя С.О. Турчин