ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. Справа№ 910/9376/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінська О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 30.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023

у справі № 910/9376/22 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс"

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

про стягнення 739 484, 62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" відмовлено повністю

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, 13.02.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Товариство з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/9376/22, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/9376/22 та ухвалити нове рішення, в якому позов задовольнити. Стягнути з Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" 739 484, 62 грн, з яких 547 362, 99 грн сума безпідставно набутих коштів, 160 596, 01 грн збитків від інфляції та 31 525, 62 грн відсотків за користування коштами.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що справа мала б розглядатись за правилами загального позовного провадження, а не спрощеного.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що за результатами розгляду справи №640/20383/20 судами встановлено . що весь товар отриманий за договором відповідач продав іншим особам (факт відсутності товару на момент звернення з позовом), а тому позивач вправі вимагати стягнення вказаних в позові грошових коштів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9376/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/9376/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

27.02.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9376/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/9376/22 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

16.03.2023 (згідно звернення до засобів поштового зв`язку) до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 02.03.2023 та докази доплати судового збору в розмірі 16 638, 41 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023у справі № 910/9376/22 та призначено до розгляду у судовому засіданні 26.04.2023.

03.04.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) від Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому осатаній заперечує проти доводів викладених в апеляційній скарзі та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, відзив обґрунтовано тим, що Північний апеляційний господарський суд у справі № 910/21154/17, а також Господарський суд міста Києва та Північний апеляційний господарський суд у справі №910/13271/18 встановили, що у відповідача не настав обов`язок щодо здійснення оплати за товар за договорами поставки № ПОЛ0039-С від 03.10.2019 та № ПОЛ0047-С від 22.10.2019, оскільки позивач не виконав умови пунктів 4.4 та 10.3 вказаних договорів

Товариство у відзиві вказує, що відсутні правові підстави для задоволення основної вимоги про стягнення 547 362,99 грн безпідставно набутих коштів, а також похідних від неї вимог про стягнення 160 596,01 грн інфляційних збитків та 31 525,62 грн відсотків за користування коштами

26.04.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Гончарова С.А. у щорічній відпустці з 10.04.2023 по 05.05.2023.

Судді Шаптала Є.Ю. та Яковлєв М.Л. з 08.05.2023 по 09.05.2023 перебували у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС" адвоката Назаренка Юрія Володимировича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Призначено до розгляду в режимі відеоконференції справу № 910/9376/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023, ухвалено судове засідання призначити на 30.05.2023.

В судове засіданні 30.05.2023 з`явились представники обох сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між акціонерним товариством "Державна продовольча-зернова корпорація України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТБЕРГ ЛЮКС" укладено договори поставки № ПОЛ0039-С від 03.10.2019 та № ПОЛ0047-С від 22.10.2019, за якими постачальник (позивач) зобов`язується поставити і передати у власність покупця (відповідача), а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року.

Підпунктом 1.1 Договорів встановлено, що культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Між позивачем та відповідачем укладено додаткові угоди до договору поставки № ПОЛ0039-С від 03.10.2019, а саме: №001КЗ від 03.10.2019, №002КЗ від 04.10.2019, №003КЗ від 16.10.2019 та до договору поставки № ПОЛ0047-С від 22.10.2019: №001КЗ від 22.10.2019, №002КЗ від 23.10.2019.

Позивач повідомляє, що ним було виконано зобов`язання за договорами поставки, однак відповідачем у свою чергу не було здійснено в повному обсязі оплати поставленого товару, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 547 362,99 грн.

Для захисту своїх порушених прав позивач звернуся до суду з позовними заявами щодо стягнення заборгованості за невиконання обов`язків по договорам поставки.

За результатом розгляду поданих позивачем позовів Господарським судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 910/12192/20 від 29.04.2021, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю та рішення у справі 910/12176/20 від 09.11.2020, щодо якого Північним апеляційним господарським судом винесено постанову від 25.03.2021 про його скасування та прийнята нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з відсутністю між ним та відповідачем договірних зобов`язань виникла ситуація утримання безпідставно набутих коштів, яка потребує вирішення шляхом застосування норм ст. 1212 та 1214 Цивільного кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм глави 83 ЦК України та судової практики, суд дійшов висновку про те, що договірний характер правовідносин, який існував між сторонами і на підставі якого виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору, може належить до таких підстав.

Зазначений висновок має своє відображення в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17 та від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №910/12176/20 встановлено правомірність направлення повідомлення про розірвання договорів поставки №ПОЛ0039-С від 03.10.2019 та № ПО0047-С від 22.10.2019, у зв`язку з чим зазначенні договори вважаються розірваними.

Аналогічні обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2021 у справі 910/12192/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи та рішень по справам № 910/12176/20, 910/12192/20, позивачем на виконання Договорів (договори поставки №ПОЛ0047-С від 22.10.2019, №ПОЛ0039-С від 03.10.2019) та додаткових угод до них поставлено товар у вигляді кукурудзи 3-го класу, а відповідачем прийнято зазначений товар.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Частиною 2 ст. 1213 ЦК України передбачено у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Однак, позивач у поданому позові не просить суд повернути поставлений товар, не зазначає аргументів щодо застосування відшкодування вартості майна у зв`язку з неможливістю його повернення в натурі та не наводить обставини неможливості повернути в натурі переданий товар, а також не надав доказів на підтвердження цих обставин.

Позовна вимога позивача щодо стягнення суми в розмірі 547 362,99 грн, не може бути задоволена із посиланням на приписи глави 83 ЦК України, оскільки зазначені кошти не передавалися відповідачу, а виникли, як зобов`язання в межах договірних відносин щодо виконання договорів поставки №ПОЛ0047-С від 22.10.2019 та №ПОЛ0039-С від 03.10.2019.

Також суд першої інстанції вірно вказує, що позивач звертався до суду з вимогою стягнути заборгованість по договорам поставки №ПОЛ0047-С від 22.10.2019 та №ПОЛ0039-С від 03.10.2019

Розглядаючи зазначені вище вимоги по стягненню заборгованості, Північний апеляційний господарський суд (справа №910/21154/17) та Господарський суд міста Києва (справа № 910/13271/18) встановили, що у відповідача не настав обов`язок здійснення оплати за отриманий товар, оскільки позивачем не виконані умови пунктів 1.2, 4.4, 10.3 Договорів, у зв`язку з наведеними обставинами судами вирішено відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем не надано нових доказів, що підтверджують з`явлення обов`язку відповідача щодо виконання свого зобов`язання в частині здійснення оплати неоплаченої частини поставленого товару.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про те, що вимога позивача про стягнення 547 362,99 грн безпідставно набутих коштів не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення заявлених штрафних санкцій у розмірі 160 596,01 грн збитків від інфляції та 31 525,62 грн відсотків за користування коштами, суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 3, 4 ст.13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст.76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Щодо доводів скаржника про обов`язок суду розглядати справу за правилами загального позовного провадження. а не спрощеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Приписами п. 8 ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Отже, враховуючи те, що ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а справа є незначної складності і не належить до категорії справ, визначених ч. 4 ст. ст. 247 ГПК України, суд першої інстанції правомірно призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, що відповідає нормам ч. 5 ст. 12 та ч.ч. 1, 2, 4 ст. 247 ГПК України.

До того ж, згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач не заявляв клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/9376/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі № 910/9376/22 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Артберг Люкс".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 12.06.2023

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала