номер провадження справи 9/49/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 Справа № 908/409/23

м.Запоріжжя

За позовом позивача-1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

позивача-2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

позивача-3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

до відповідача: Виконавчого комітету Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, (69093, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Корвет, (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії/запису

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача-1: Сєдов М.В.;

від позивача-2: Сєдов М.В.;

від позивача-3: Сєдов М.В.;

від відповідача: Ветушко М.Ю.;

від третьої особи-1: Ветушко М.Ю.;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла позовна заява до відповідача: Виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії/запису № 04002426 від 15.01.2013 року, вчиненої Державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради Астаховою Світланою Петрівною, якою внесено відомості про призначення на посаду керівника ТОВ «Компанія «Корвет» () ОСОБА_4 замість ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 01.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/409/23, присвоєний номер провадження 9/49/23, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет», ОСОБА_4 , постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження у справі №908/409/23 та призначено справу до судового розгляду по суті.

06.06.2023 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які підтримані представником позивачів в повному обсязі та мотивовані, зокрема, наступним. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» (), що підтверджується відомостями, які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 20 грудня 2004 відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», введеного в дію з 01.07.2004, державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради були проведені реєстраційні дії щодо включення ТОВ «Компанія «Корвет» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) з тим же ідентифікаційним кодом (30399166). Керівником значився ОСОБА_5 . 15 січня 2013 державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради Астаховою Світланою Петрівною була проведена реєстраційна дія за № 04002426 щодо зміни керівника на ОСОБА_4 . З відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, наданої на адвокатський запит адвоката Артьомова О.І. від 11 лютого 2020 року, стало відомо, що в матеріалах реєстраційної справи ТОВ Компанія «Корвет» відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_4 замість гр. ОСОБА_5 була призначена на посаду керівника цього товариства. В реєстраційній справі № 39 ТОВ «Компанія «Корвет» відсутні докази подання заяви до державного реєстратора про проведення реєстраційних дій з приводу призначення на посаду директора ОСОБА_4 . Відсутність відомостей про певні юридичні факти в матеріалах реєстраційної справи юридичної особи та без наявності відповідного документального підтвердження означає безпідставність та протиправність відображення інформації в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та є спотворенням фактичних обставин, яким, відповідно до реєстру, надається статус достовірних. Працівником відповідача - державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради Астаховою С.П., без будь-яких законних підстав внесено та розміщено в Єдиному державному реєстрі відомості про те, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» та підписантом з 01.12.2012 року є ОСОБА_4 , надавши, таким чином, цій інформації статус достовірної. Позивачі, як учасники товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет», які здійснюють господарську діяльність шляхом участі в господарських відносинах, набуваючи прав та обов`язків, мають інтерес, що базується на корпоративних правах, суть яких зазначено в ст. 167 Господарського кодексу України. Позивачі є зацікавленими, тобто такими, що мають інтерес, в законній діяльності товариства та відображенні в Єдиному державному реєстрі достовірної інформації про товариство та про особу, яка є керівником товариства. Наявність в Єдиному державному реєстрі інформації про керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» та про особу, яка обрана (призначена) до органу управління юридичної особи, уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва, яка не підтверджена документально, є незаконним втручанням органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарську діяльність товариства, може завдати шкоди, як самому товариству так і позивачам, як учасникам товариства, що не відповідає інтересам позивачів, як учасників цього товариства та порушує їх. Зазначене порушення є триваючим та щоденно порушує законні права та інтереси учасників товариства, оскільки оскаржуваний запис та недостовірні відомості надають ОСОБА_4 можливість незаконно втручатись в діяльність товариства та, як наслідок, використовувати прибутки товариства у своїй незаконній діяльності.У зв`язку зі смертю особи, яка вчинила протиправну дію державного реєстратора Астахової С.П. та у зв`язку із тим, що відповідачем у справі має бути орган, який може відновити порушене право, позивачі вважають, що відповідачем у справі має бути Виконавчий комітет Запорізької міської ради працівником (померлим) якого було вчинено протиправну дію щодо внесення до ЄДР недостовірних відомостей про керівника юридичної особи. ОСОБА_1 зверталась до відповідача та Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з вимогою про визнання протиправним та скасування реєстраційної дії від 15.01.2013 року №4002426. Станом на дату складання позовної заяви виконавчим комітетом Запорізької міської ради не надано відповідь на заяву. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради надав відповідь про неможливість вчинення дії по визнанню реєстраційної дії протиправною та її скасування. Зазначено, що скасування реєстраційних дій/записів в Єдиному державному реєстрі проводиться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Позов обґрунтовано ст. 6 ГК України, ч. 1 ст. 92 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 10, 13, 17, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядком державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичних осіб, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 359/5 від 09.02.2016.

Відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві, зазначивши, зокрема, про наступне. Оскаржувана позивачами реєстраційна дія №004002426 дійсно проводилась посадовою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради органу реєстрації на той момент, державним реєстратором Астаховою С.П. Відповідно до Закону України №835-VІІІ від 26.11.2015 повноваження щодо реєстрації, у тому числі державна реєстрація юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перейшли до органів місцевого самоврядування. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 №8 з 22.02.2016 утворено Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі-Департамент) та затверджено Положення про нього. 26.02.2020 Департамент зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Для виконання Департаментом делегованих йому функцій, Міністерством юстиції України був наданий державним реєстраторам Департаменту доступ до ЄДР, а Запорізьким міським управлінням юстиції (попередній орган реєстрації), який є ліквідованим, передані реєстраційні справи до Департаменту. Серед усього масиву отриманих Департаментом реєстраційних справ, у тому числі, отримана і реєстраційна справа ТОВ «Компанія «Корвет». Виконавчим комітетом Запорізької міської ради було досліджено матеріали реєстраційної справи та встановлено, що вона відповідає наданим позивачем її копіям. До 2014 року функціонал ЄДР не передбачав завантаження сканованих документів під час кожної вчиненої державним реєстратором реєстраційної дії. Для вчинення реєстраційних дій у той час заявником подавались оригінали документів безпосередньо реєстратору, з яких і формувалась реєстраційна справа. Державна реєстрація проводиться державним реєстратором виключно на підставі конкретного переліку документів, встановлених законом, які формують реєстраційну справу та зберігаються у ній. В матеріалах реєстраційної справи ТОВ «Компанія «Корвет», яка була отримана Департаментом від Запорізького міського управління юстиції, відсутні документи, на підставі яких державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради Астаховою С.П. внесено запис про призначення на посаду керівника ОСОБА_4 . Очевидним є те, що державним реєстратором виконавчого комітету Запорізькій міської ради Астаховою С.П. були порушені норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в частині прийняття рішення за №4002426 від 15.01.2013 без відповідних для цього документів. Враховуючи викладене, виконавчий комітет Запорізької міської ради не має доказів та аргументів на захист дій державного реєстратору виконавчого комітету Запорізької міської ради в частині прийняття нею рішення за №4002426 від 15.01.2013 та не має заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Від третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшов відзив, який по суті є поясненнями третьої особи та в яких викладені аналогічні обставини, що й у відзиві відповідача. Вказано, що ОСОБА_1 зверталась до Департаменту із заявою щодо скасування оскаржуваної реєстраційної дії, на яку листом від 08.12.2022 № 01-12/02/1980 було роз`яснено, що Департамент вчиняє такі дії виключно з підстав, визначених законом, у тому числі і на підставі рішення суду. При вирішенні спорту третя особа покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.

Треті особи ТОВ «Копманія «Корвет» та ОСОБА_4 (їх уповноважені представники) в судові засідання не з`являлись, про причини неявки суду не повідомляли. Пояснень по суті справи від вказаних учасників справи до суду не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення третіх осіб про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Ухвали суду, які надсилались ТОВ «Компанія «Корвет» на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були повернуті підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресатам з відмітками: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат був повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду.

Ухвали суду, які направлялись ОСОБА_4 на адресу, вказану в позовній заяві також повернуті до суду за закінченням терміну зберігання.

За результатами вжитих судом заходів з метою встановлення відомостей про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_4 , судом отримано з Витяг з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя згідно з яким відповідну інформацію не знайдено. Аналогічна інформація щодо відсутності відомостей про реєстрацію ОСОБА_4 міститься в наданому на запит суду листі управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 23.08.2023 № 04-46/2327.

У зв`язку із цим, згідно з положеннями ч. 10 ст. 176 ГПК України виклик ОСОБА_4 здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже треті особи ТОВ «Компанія «Корвет» та ОСОБА_4 належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§57 рішення у справі "Ashingdane v. theUnitedKingdom" від 28 травня 1985 року, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13 лютого 2001 року).

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 01.03.2002).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності представників третіх осіб: ТОВ «Компанія «Корвет» та ОСОБА_4 , за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивачів, відповідача та третьої особи-1, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» із розмірами внесків до статутного фонду: ОСОБА_1 8041,25 грн, ОСОБА_2 7379,62 грн, ОСОБА_3 7379,62 грн. Загальний розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) товариства становить 1 475 925,00 грн.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділах щодо відомостей про органи управління, про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» з 01.12.2012 значиться ОСОБА_4 .

Місцезнаходженням реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» зазначено Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

На адвокатський запит адвоката Артьомова О.І. від 11.02.2020 Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради листом вих. № 01-18/01/0444 від 03.03.2020 повідомив, що в матеріалах реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_4 замість громадянина ОСОБА_5 була призначена на посаду керівника цього товариства.

У відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.12.2022 вих № 01-12/02/1980 на заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії/запису № 04002426 від 15.01.2013 року, вчиненої Державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради Астаховою Світланою Петрівною, якою внесено відомості про призначення на посаду керівника ТОВ «Компанія «Корвет» () ОСОБА_4 замість ОСОБА_5 , було відмовлено у задоволенні заяви через відсутність повноважень з розгляду питань та прийняття рішень стосовно визнання протиправними та скасування зазначених реєстраційних дій. Зазначено, що державний реєстратор ОСОБА_6 не перебувала у трудових відносинах з Департаментом; скасування реєстраційних дій/записів в Єдиному державному реєстрі проводиться виключно на підставі Закону.

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови від 25.06.2013 ОСОБА_6 27.06.2013 звільнено з посади державного реєстратора виконавчого комітету Запорізької міської ради за переведенням до Запорізького міського управління юстиції.

В листі Відділу організації роботи та розвитку персоналу у Запорізькій області Міністерства юстиції України Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 29.12.2022 № 143113-103 на запит ОСОБА_1 , повідомлено, що згідно наказу Головного управління юстиції у Запорізькій області від 30.05.2013 року №454/07-11 ОСОБА_6 01.07.2013 було призначено на посаду державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 27.07.2015 №772/07-12 припинено трудовий договір ОСОБА_6 , державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 27.07.2015 у зв`язку зі смертю.

До позовної заяви додані завірені копії матеріалів реєстраційної справи №39 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» (30399166).

Як свідчать матеріали справи № 908/409/23, відповідно до змін до Статуту ТОВ «Компанія «Корвет», зареєстрованих 07.08.2001 та другої редакції Установчого договору ТОВ «Компанія «Корвет», статутний фонд між учасниками товариства був розподілений наступним чином: ОСОБА_5 7,55% статутного фонду - 7,55 часток; ОСОБА_4 7,54 % статутного фонду 7,54 часток, ОСОБА_7 7,54 % статутного фонду 7,54 часток, ТОВ «ALLIEDCONSULTL.L.C» (штат Оклахома, Сполучені Штати Америки) - 77,37% статутного фонду 77,37 часток.

Відповідно до змісту перекладеного з англійської мови Свідоцтва, яке видано 03.01.2020 секретарем штату Оклахома (т. 2, а.с.51) Компанія «ALLIED CONSULT L.L.C» 01 липня 2007 була анульована та більше не існує як юридична особа.

Згідно з копією Свідоцтва про смерть (т. 1, а.с. 164) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач-1 у справі ОСОБА_1 (дочка ОСОБА_5 ) згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину, виданого 03.05.2019 (т. 1, а.с.172) набула право на частку у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Корвет» в порядку спадкування за законом. Позивач-2 ОСОБА_2 та позивач-3 ОСОБА_3 набули свої частки у статутному капіталі зазначеного Товариства у зв`язку із укладенням договорів дарування часток у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Корвет» від 04.06.2021, як то слідує із копій актів приймання-передачі від 04.06.2021 (т.1, а.с. 234, 243).

Позивачі зазначають, що в матеріалах реєстраційної справи № 39 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» (30399166) відсутні докази подання заяви до державного реєстратора про проведення реєстраційних дій з приводу призначення на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» ОСОБА_4 , що сталою підставою для звернення позивачів з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/409/23.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб та порядок, встановлений договором або законом.

У частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Отже підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. У зв`язку з цим, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин, обставини щодо наявності у позивача відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем/відповідачами з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Обов`язком позивача, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів особою, до якої заявлено позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання судового рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 22).

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

За змістом п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України предметом розгляду господарськими судами можуть бути вимоги щодо реєстраційних дій якщо такі вимоги є похідними, зокрема від спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Зважаючи на завдання господарського судочинства позивачі, які набули право на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет», звертаючись до суду з такими вимогами повинні довести порушення корпоративних прав та ефективність способу їх захисту.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Наявність юридичного спору означає, що сторони цього спору перебувають у правовідносинах, пов`язаних з реалізацією ними своїх прав, які мають суперечливий, протилежний характер, та прагнуть вирішити наявний між ними конфлікт.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, висновки якого викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши наявність у особи яка звернулася з позовом суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 по справі № 525/505/16-ц.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24)).

Позивачі у даній справі, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування реєстраційної дії фактично ставлять під сумнів правомірність перебування на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» ОСОБА_4 , відомості щодо якої внесені державним реєстратором Виконавчого комітету Запорізької міської ради до Єдиного державного реєстру 15.01.2013.

За твердженням позивачів, наявність в Єдиному державному реєстрі інформації про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет», яка не підтверджена документально, є незаконним втручанням органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарську діяльність товариства, може завдати шкоди, як самому товариству так і позивачам, як учасникам товариства, що не відповідає інтересам позивачів, як учасників цього товариства та порушує їх.

Ефективність способу захисту вимог позивачів щодо реєстраційних дій має оцінюватися, виходячи з обставин справи, залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту їх інтересу без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Вирішуючи спір суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 167 Господарського кодексу України (в редакції, яка була чинною на час набуття позивачами права на їх частки у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Корвет») корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває своїх цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом положень Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» обрання та відкликання директора Товариства відноситься до компетенції зборів учасників товариства.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», в редакції, яка була чинною на час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, учасники товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що станом на 15.01.2013, коли була вчинена оскаржувана реєстраційна дія щодо внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» ОСОБА_4 і станом на момент вчинення якої має оцінюватися правомірність дій Виконавчого комітету Запорізької міської ради (його посадової особи), позивачі не мали організаційних (немайнових) корпоративних прав учасника товариства, до яких відноситься таке право, як брати участь в управлінні товариством.

Як зазначалось судом вище, ОСОБА_1 (позивач-1) набула право на частку у статутному капіталі ТОВ «Компанія «Корвет» в порядку спадкування згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 03.05.2019; ОСОБА_2 (позивач-2) та ОСОБА_3 (позивач-3) отримали свої частки у статутному капіталі 04.06.2021 на підставі договорів дарування часток у статутному капіталі.

Оскаржувані дії державного реєстратора не порушують корпоративні права позивачів, які виникли в них як в учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» у 2019 та 2021 роках внаслідок переходу права на частку.

Стосовно позивача-1, суд також зазначає, що власні корпоративні права спадкоємець набуває з моменту набуття прав учасника товариства. Корпоративні права виникають у їх носія із права на частку у статутному капіталі, тому у разі смерті учасника товариства до його спадкоємця переходить право на частку, а не організаційні (немайнові) корпоративні права померлого учасника товариства ("право з частки"), нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Так, згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права (п. 1 ст. 1219 ЦК України).

Доказів того, що учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» ОСОБА_5 за життя оскаржував правомірність дій державного реєстратора, що були вчинені 15.01.2013 році, матеріали справи не містять.

З аналізу змісту положень пунктів 3 та 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України слідує, що у спорах щодо оскарження реєстраційних дій, можуть бути предметом розгляду господарського суду за умови, що такі вимоги є похідними від вимог, що виникають з корпоративних відносин, і якщо цей спір переданий на розгляд суду разом з такими вимогами.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (абз. 2 ч. 1 ст. 173 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги щодо оскарження реєстраційних дій (в тому числі реєстраційних дії та записів державних реєстраторів), не можуть бути самостійними вимогами у корпоративному спорі.

Господарський суд також зазначає, що інтереси позивачів, як окремих учасників ТОВ «Компанія «Корвет», можуть не збігатися з інтересами інших його учасників. Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачами способу захисту, має враховуватись баланс інтересів усіх учасників товариства та самого ТОВ «Компанія «Корвет».

В свою чергу, ТОВ «Компанія «Корвет» та ОСОБА_4 , яка в тому числі також є учасником зазначеного товариства, не є відповідачами у даній справі, яка фактично стосується правомірності та порядку обрання виконавчого органу та призначення (обрання) ОСОБА_4 його керівником.

Таким чином, відсутність порушення корпоративних прав позивачів на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії та неефективність способу захисту прав, які позивачі вважають порушеними, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Слід зазначити, що аналогічні висновки про відсутність порушених корпоративних прав та неефективність обраного способу захисту були наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.11.2022 у справі №908/2352/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_4 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Корвет» та підписанта з 01.12.2012 та зобов`язання виключити вказану інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Доводи позивачів стосовно того, що порушення прав позивачів є триваючим та щоденно порушує їх законні права та інтереси як учасників товариства, оскільки оскаржуваний запис та недостовірні відомості надають ОСОБА_4 можливість незаконно втручатись в діяльність товариства та, як наслідок, використовувати прибутки товариства у своїй незаконній діяльності, що може завдати шкоди позивачам, є припущеннями позивачів, які не ґрунтуються на доказах, не спростовують вищенаведених висновків суду.

На підставі всього вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва