УХВАЛА

14 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 924/1354/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022

(Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Проскурів"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест";

2) ОСОБА_2 ;

3) ОСОБА_3 ;

4) ОСОБА_1

про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів, договорів купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2020 року ПАТ "Проскурів" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" (надалі - Компанія) до ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 про визнання недійсним договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019, укладеного між позивачем та Товариством; визнання недійсними договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 (прості іменні акції ПрАТ "Холод"), що укладені між Компанією, яка діяла на підставі договору комісії, і фізичними особами - відповідачами у справі, а також про застосування наслідків недійсності таких договорів шляхом списання переказу з рахунку відповідачів та зарахування цінних паперів на рахунок у депозитарній установі на ім`я Товариства.

2. Позов обґрунтований тим, що оспорюваний договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів був підписаний тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора, рішення про призначення якого було визнано недійсним в судовому порядку, а договори купівлі -продажу цінних паперів укладені за відсутності рішення виконавчого органу (Дирекції) про надання згоди та за відсутності доказів їх схвалення Товариством.

3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Постановою Верховного Суду від 31.05.2022 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" задоволено частково, рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 у справі № 924/1354/20 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

5. Постанова Верховного Суду мотивована наступним:

- висновок судів, що відповідно до вимог закону та статуту наглядова рада за загальним правилом має компетенцію на вирішення питань, віднесених до компетенції виконавчого органу, є правильним;

- предметом доказування у справі також є обставини щодо правомочності наглядової ради з прийняття такого рішення з огляду на строк повноважень членів наглядової ради, зважаючи на те, що абзац третій частини першої статті 53 Закону України "Про акціонерні товариства" визначає, що якщо у встановлений цим Законом строк загальними зборами не прийняті рішення, передбачені пунктами 17 та 18 частини другої статті 33 цього Закону, повноваження членів наглядової ради припиняються, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення загальних зборів;

- суди неправильно застосували норму частини третьої статті 92 ЦК України, зробивши висновок, що позивач не довів недобросовісності та нерозумності дій відповідачів станом на момент укладення оспорюваних договорів. Ця норма регулює питання добросовісності і розумності дій органу, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені у спірних правовідносинах;

- суди, зазначаючи про недоведеність недобросовісності поведінки третіх осіб, не надали оцінку як обставинам, що третіми особами у спірних правовідносинах (покупцями) були акціонери та члени наглядової ради Товариства, так і обставинам щодо їх обізнаності про наявність обмеження (відсутності) повноважень щодо представництва Товариства у спірних правовідносинах;

- суди, вирішуючи питання щодо застосування норми частини третьої статті 92 ЦК України, не перевірили, чи діяли голова колегіального виконавчого органу та наглядова рада від імені Товариства добросовісно і розумно у спірних правовідносинах;

- висновки судів, що Компанія не повинна з`ясовувати процедурні питання щодо часу обрання того чи іншого складу наглядової ради позивача та впливу змін законодавства на внутрішні питання діяльності та управління Товариства - контрагента, суперечать частині третій статті 92 ЦК України, відповідно до якої обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, не лише у випадку, коли юридична особа доведе, що третя особа знала, але у випадку, коли за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження;

- суди зробили висновок, що договір на комісійне обслуговування підписаний від імені Товариства в.о. генерального директора, який діє на підставі Статуту та чинного на той момент рішення наглядової ради, тому у Компанії були відсутні підстави вважати в/о генерального директора неуповноваженим представником Товариства, без оцінки можливості контрагента за всіма обставинами бути обізнаним про відповідні обмеження, зважаючи на те, що відповідно до статуту виконавчий орган акціонерного товариства є колегіальним органом, а строк повноважень членів наглядової ради визначається законом;

- суди не надали оцінки аргументам позивача, що Компанія, як спеціалізована юридична особа, що діє на ринку цінних паперів, та покупці, що є акціонерами та членами наглядової ради Товариства, тому вони за всіма обставинами, проявивши розумну обачність та добросовісність, не могли не знати про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи у в.о. генерального директора та відсутність таких повноважень у наглядової ради через сплив строків;

- висновки судів щодо схвалення правочинів відповідно до статті 241 ЦК України шляхом участі позивача в загальних зборах ПрАТ "Холод" та ініціювання їх скликання, як акціонер, що володіє 24,899 % від загальної кількості акцій, зроблені без оцінки обставин, чи залежать такі дії від волевиявлення акціонера і відповідно, чи має він право самостійно визначати інший відсоток належних йому кількості акцій, беручи до уваги те, що згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про депозитарну систему України" набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку;

- суди не врахували правовий висновок, що викладено в постановах Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 910/28080/14 та Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №910/20790/17, що не можна вважати правочин схваленим особою, від імені якої його укладено, якщо дії, що свідчать про прийняття його до виконання, вчинено особою, яка і підписала спірну угоду за відсутності належних повноважень. Суди не надали жодної оцінки тим обставинам, що розпорядження на виконання облікової операції, а саме: на переказ пакетів цінних паперів, що є об`єктами договорів, покупцям на виконання облікової операції, та акти прийому-передачі цінних паперів підписано тими ж особами, які підписували оспорювані договори та повноваження яких оспорюється позивачем;

- відповідно до пункту 2 частини першої статті 308, частини третьої статті 310 ГПК України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, не встановили фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та неправильно застосували норми статей 92, 241 ЦК України.

6. Відповідно до частини п`ятої статті 315 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

7. Відповідно до статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

8. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає (частина третя статті 317 ГПК України).

9. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2022 року справу №924/232/22 (924/1354/20) було передано для розгляду судді Кочергіній В.О. (в межах розгляду справи №924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів").

10. Господарський суд ухвалою від 02.11.2022 прийняв заяву ОСОБА_1 про вступ у справу №924/232/22 (924/1354/20) як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, виключивши зі складу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача 1 до спільного розгляду з позовом Товариства; вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019 було об`єднано в одне провадження з позовом Товариства.

11. 05.06.2023 до Верховного Суду надійшла заява про роз`яснення постанови або виправлення помилок (описок), в якій заявник просив постановити ухвалу про виправлення помилок чи описок, а у разі відсутності таких - постановити ухвалу про надання роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022, якими усунути протиріччя норм чинного процесуального законодавства та окремих висновків, викладених у вказаному судовому рішенні. Зокрема, щодо питань:

- чи враховував суд касаційної інстанції ту обставину, що рішення наглядової ради не оскаржується і не оскаржувалося? Якщо так, то чи воно: а) є нечинним (недійсним і т.д.) в силу закону? Якщо так, то на підставі якої норми права чи закону?; б) є обов`язковим для учасників справи, які також є членами такого виконавчого органу?;

- який конкретно доказ чи докази в ракурсі застосування статей 92 та 241 ЦК України суди попередніх інстанцій не дослідили і не на дали їм оцінки (пункт 59 постанови)?;

- як і на підставі яких доказів (такі у справі відсутні). ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", укладаючи договір від 22.03.2019, могло знати про початок повноважень наглядової ради і визначити дату, коли закінчуються повноваження такої в силу статті 53 Закону України "Про акціонерні товариства" (пункт 50 постанови)?;

- яку конкретно суд касаційної інстанції застосував норму процесуального права надсилаючи справу на новий розгляд (пункт 58 постанови)?

Верховний Суд перевірив заяву та дійшов висновків, що її слід повернути з таких підстав.

12. 14.07.2022 та 02.08.2022 ОСОБА_1 вже звертався з аналогічними за змістами заявами про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20 або виправлення помилок (описок).

13. Заявник не вказував, які саме описки (помилки) містяться в тексті постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20, тому розглядав суд їх як заяви про роз`яснення судового рішення.

14. Верховний Суд ухвалою від 21.07.2022 відмовив у прийнятті до розгляду заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20.

15. Верховний Суд виходив з того, що роз`ясненню підлягають лише ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження". Верховний Суд врахував висновки щодо застосування норм процесуального права, які викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17 (К/9901/4439/17), від 14.05.2019 у справі № 904/2530/18.

16. Верховний Суд дійшов висновку, що постанова, якою справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції і щодо якої заявником порушено питання про роз`яснення, не належить до рішень, право на роз`яснення яких передбачено статтею 245 ГПК України, оскільки прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі та не є судовим рішенням, яке підлягає виконанню у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", тому відмовив у прийнятті до розгляду заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20.

17. Висновок щодо неможливості роз`яснення постанови, якщо касаційним судом не ухвалювалося нове рішення по суті спору, а справу передано на новий розгляд, що має наслідком відмови у прийнятті заяви до розгляду, неодноразово висловлювався Верховним Судом і в інших справах (зокрема: ухвала від 31.10.2018 у справі № 917/1400/16; від 31.10.2018 у справі № 922/4192/16; від 28.04.2023 у справі № 909/1191/21; ухвала від 15.03.2018 у справі № 911/795/17; від 30.09.2019 у справі № 5009/4233/12; від 27.03.2019 № 904/299/16; від 30.01.2019 у справі № 904/299/16; від 17.12.2018 у справі № 910/7586/16; ухвала від 20.02.2020 у справі № 905/748/18).

18. Отже у судовому засіданні з повідомленням сторін (у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення) суд постановляє ухвалу про роз`яснення або відмову у роз`ясненні постанови, якщо касаційним судом ухвалювалося нове рішення по суті спору, що підлягає примусовому виконанню. Якщо ж заявником порушується питання про роз`яснення постанови, що не належить до рішень, право на роз`яснення яких передбачено статтею 245 ГПК України, то у такому разі відмовляє у прийнятті до розгляду заяви про роз`яснення. Що узгоджується з завданням господарського судочинства (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (стаття 2 ГПК України), оскільки витребування справи з суду нижчої інстанції до ухвалення рішення суду по суті з метою постановлення судом касаційної інстанції у судовому засіданні ухвали про відмову у роз`ясненні судового рішення унеможливлює своєчасний розгляд справи в суді першої інстанції.

19. Верховний Суд ухвалою від 04.08.2022 повернув повторно подану заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20, визнавши такі дії зловживанням процесуальними правами, оскільки вони суперечать завданню господарського судочинства, оскільки в заяві ставилися ті ж питання, що й в раніше поданій заяві.

20. Аналогічний висновок, що мотивувальна частина постанови Верховного Суду, якою справу було направлено на новий розгляд, роз`ясненню не підлягає, і подальші дії учасника справи, вчинені з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку, можуть бути розцінені судом як зловживання своїми процесуальними правами з наступним застосуванням заходів процесуального примусу, передбачених главою 9 ГПК України, також висловлювався і в ухвалі Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 911/795/17.

21. Верховний Суд, дотримуючись балансу між правом особи на звернення до суду та неприпустимістю зловживання процесуальними правами, в іншій справі зробив висновок, що дії заявника суперечать завданню господарського судочинства, якщо реальною метою її подання є надсилання матеріалів справи до суду касаційної інстанції, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи (зокрема, відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою апеляційного господарського суду від 09.03.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та витребувано матеріали цієї справи з господарського суду) та неможливості своєчасного ухвалення судового рішення. Суд не може допускати, щоб формальне право на звернення до суду з завідомо безпідставною заявою переважало над правом сторін щодо своєчасного розгляду справи (ухвала від 04.07.2022 у справі № 914/1334/20).

22. 18.11.2022 Господарський суд Хмельницької області постановив ухвалу про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

23. 31.05.2023 Господарський суд Хмельницької області постановив ухвалу про поновлення провадження у справі № 924/232/22(924/1354/20), клопотання представника ПАТ "Проскурів" про роз`єднання позовних вимог у справі №924/232/22(924/1354/20) призначив до розгляду в судовому засіданні 13.06.2023 о 12:00

24. Така ухвала була постановлена за клопотанням позивача, який просив суд поновити провадження у справі, у зв`язку із необхідністю розгляду клопотання, а також роз`єднати позовні вимоги, виділивши вимогу ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" м. Хмельницький про визнання недійсним договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 від 22.03.2019 в самостійне провадження.

25. 03.06.2023 ОСОБА_1 втретє звернувся з заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022, якою справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

26. У заяві заявник висловлює свою незгоду з постановою Верховного Суду від 31.05.2022. Вважає, що описова та мотивувальна частина постанови не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

27. Заявник також не погоджується з ухвалами Верховного Суду від 21.07.2022 та від 04.08.2022, вважає, що вони були постановлені з порушенням норм статей 236, 245 ГПК України. Суд має роз`яснювати будь-яке судове рішення, яке набрало законної сили, незалежно від того, чи підлягає таке рішення примусовому виконанню. Суд має розглядати таку заяву в судовому засіданні, з постановленням ухвали щодо роз`яснення питань зазначених у заяві. Суд не має права відмовляти у прийнятті такої заяви, оскільки згідно з частиною третьою статті 245 ГПК України суд здійснює розгляд по суті із наданням чи відмовою у наданні такого роз`яснення. Суд не мав враховувати висновки Великої Палати Верховного Суду, оскільки вони є нерелевантними, викладені не у постанові, а в процедурній ухвалі. Суд мав би надати роз`яснення постанови щодо питань, зазначених у заяві, а якщо і відмовляти, то - по суті, проте не мав підстав відмовляти у прийнятті до розгляду такої заяви. Суд не застосував заходи процесуального примусу.

28. У цій же заяві заявник вказує, що ця справа стосується крадіжки акцій головою правління ОСОБА_4 у його діда у 2012 році. Розгляд цієї справи ще не завершено. 01.06.2023 в Єдиному державному реєстрі з`явилася ухвала від 31.05.2023 про поновлення провадження у справі №924/232/22 (924/1354/20) у зв`язку з поданням та призначенням до розгляду клопотання ПАТ "Проскурів" про роз`єднання позовних вимог з метою виділення в окреме позовне провадження позовної вимоги ОСОБА_1 як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору. Суддя першої інстанції Кочергіна В.О. неправомірно поновила провадження у справі та призначила до розгляду клопотання з метою роз`єднання позовних вимог. Всі ці дії є наслідком незрозумілих вказівок Верховного Суду у постанові від 31.05.2022.

29. Верховний Суд виходить з того, що постанова касаційної інстанції від 31.05.2022 та ухвали від 04.08.2022 та 21.07.2022 набрали законної сили, є остаточними та оскарженню не підлягають, тому аргументи заявника, що по суті є оскарженням цих судових рішень, взагалі не розглядаються. Так само не є предметом оскарження чи розгляду ухвала суду першої інстанції про поновлення провадження.

30. Що стосується заяви про роз`яснення мотивів прийняття постанови суду касаційної інстанції про скасування судових рішень і передачі справи на новий розгляд, то Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 втретє аналогічної заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20, що не належить до рішень, право на роз`яснення яких передбачено статтею 245 ГПК України, з метою витребування справи та перешкоджання розгляду справи в суді першої інстанції зловживанням процесуальними правами відповідно до статті 43 ГПК України, яка визначає, що залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті).

31. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

32. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (пункт 2 частини першої статті 135 ГПК України).

33. Застосування такого заходу процесуального примусу як штраф є правом суду, а не обов`язком. Відповідно до конкретних обставин справи, Верховний Суд вважає, що повернення заяви достатньо для припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, підстави для застосування до особи заходів процесуального примусу у виді сплати штрафу відсутні.

Керуючись статтями 43, 234, 235, 245 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20.

2. Повернути заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 924/1354/20 заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко