ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Справа № 918/1062/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Дужич С.П. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - Степанець М.В. (самопредставництво)

відповідача - адвокат Костюченко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Здолбунівської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22 (повний текст складений 04.04.2023, суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Здолбунівської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс"

про визнання недійсним договору № 54 від 04.06.2019

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22 в задоволенні позову Здолбунівської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс" про визнання недійсним договору №54 від 04.06.2019 відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Здолбунівської міською радою взято на себе зобов`язання по виконанню умов договору щодо оплати робіт на 2021 бюджетний період, разом з тим, жодних доказів щодо відсутності у позивача бюджетних асигнувань, на відповідний період, до суду надано не було. Судом встановлено, що строк на оскарження спірного договору сплинув 04.04.2022, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, - є підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Здолбунівська міська рада звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22 та ухвалити нове, яким задоволити позовну заяву. Стягнути з відповідача на користь Здолбунівської міської ради судові витрати.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що за своїм змістом договір №54 від 04.06.2019 щодо виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів" не є договором поставки як помилково вказав місцевий господарський суд, оскільки предметом договору є виконання робіт, а умови договору передбачають, зокрема, початок таких робіт та умови їх виконання та інші істотні умови договору. Судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 692 ЦК України. Скаржник зазначає, що Здолбунівська міська рада взяла бюджетне зобов`язання, тобто розмістила замовлення на укладення договору на виконання робіт, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цих же періодів без відповідних встановлених бюджетних призначень і асигнувань на ці роки, що суперечить вимогам статей 22, 23 Бюджетного кодексу України, закупівлю робіт проведено за відсутності бюджетного фінансування на ці цілі, що унеможливлює виконання укладеного договору. Враховуючи викладене, такий правочин є завідомо невиконуваним бюджетною організацією, тому повинен бути визнаний недійсним. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції зроблено помилково висновок про застосування строків позовної давності у даній справі лише з позиції того, що строк позовної давності сплинув 04.04.2022, не враховуючи об`єктивну можливість Здолбунівської міської ради нового скликання знати про обставини порушення її прав та без врахуванням положень статті 261 ЦК України.

Листом суду апеляційної інстанції від 24.04.2023 матеріали справи №918/1062/22 витребовувалися із Господарського суду Рівненської області.

05.05.2023 матеріали надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 апеляційну скаргу Здолбунівської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22 залишити без руху. Скаржнику протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати до суду докази сплати 3721,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

19.05.2023 на адресу суду від Здолбунівської міської ради надійшло платіжне доручення про сплату судового збору розмірі 3721,50 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Здолбунівської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22. Розгляд апеляційної скарги призначений на 13.06.2023.

12.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс" (Виконавець) та Здолбунівською міською радою в особі міського голови Ольшевського І.О. (Замовник) укладено договір №54 згідно якого виконавець за даним договором зобов`язаний виконати роботи, а саме виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів".

Пунктом 2.1 договору визначено, що виконавець приступає до виконання робіт після підписання даного договору повноважними представниками сторін.

Згідно пункту 2.2 розділу 2 даного договору виконавець зобов`язується виконати роботи згідно даного договору протягом 30 календарних днів від дати підписання договору. Після виконання предмета договору оформлюється акт приймання-передачі виконаних робіт.

Замовник забезпечує доступ виконавця до об`єктів предметів виконання робіт та надає всю необхідну для виконання предмету договору документацію (пункт 2.6 договору).

Видача проектної документації проводиться по закінченню робіт та передається замовнику разом з актом приймання-передачі виконаних робіт (пункт 2.8 договору).

Термін дії договору визначено розділом 4 (пункт 4.1) договору та вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

В подальшому між сторонами договору укладено додаткові угоди, а саме № 1 від 13.06.2019, №2 від 26.03.2020, № 3 від 30.12.2020.

Зокрема, додатковою угодою № 1 пункти 1.1.1 та 1.1.2 викладено в наступній редакції, а саме в 2019 році оплата здійснюється в розмірі 50 000 грн за виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів Рівненської області", в 2020 році здійснюється оплата в розмірі 1 050 000, 00 грн за виготовлення робочого проекту.

Додатковою угодою №2 пункт 1.1.2 договору викладено в редакції, згідно якої оплаті за виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів Рівненської області" в 2020 ропі здійснюється в сумі 296 000,00 грн, в 2021 році здійснюється оплата в розмірі 754 000,00 грн. Також пункт 4.1 договору викладено у редакції: Договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язані, за цим договором.

Додатковою угодою №3 пункт 1.1.2 викладено у редакції, згідно якої в 2021 році здійснюється оплата за виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів Рівненської області" в розмірі 1 050 000,00 грн.

Рішенням сесії Здолбунівської міської ради восьмого скликання від 04.12.2020 №2 "Про підсумки виборів та визнання повноважень Здолбунівського міського голови" вирішено прийняти до відома інформацію голови Здолбунівської міської територіальної виборчої комісії Лук`янчук Ірини Миколаївни про підсумки виборів Здолбунівського міського голови Сухляка Владислава Олеговича і визнання його повноважень.

Рішенням Здолбунівської міської ради сьомого скликання від 18.12.2018 №784 прийнято міський бюджет на 2019 рік, згідно додатку третього "Розподіл видатків Здолбунівського міського бюджету на 2019 рік" передбачено видатки на 2019 рік, де за кодом програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 0117321 "Будівництво освітніх установ та закладів" виділено на 2019 рік 100 000 грн із спеціального фонду бюджету.

Згідно кошторису на 2019 рік Здолбунівської міської ради, затвердженого міським головою Ольшевським І.О. 23.01.2019 за кодом класифікації видатків та кредитування бюджетів 0117321 "Будівництво освітніх установ та закладів" виділено на 2019 рік 100 000 грн із спеціального фонду, що зокрема було передбачене на капітальне будівництво (придбання) інших об`єктів.

Згідно протоколу засідання тендерного комітету при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради від 28.02.2019 №2 затверджено додаток до річного плану закупівель на 2019 рік, в якому не передбачено вказану закупівлю, зокрема виділення коштів на виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів" на суму 1 100 000 грн. Протоколом засідання тендерного комітету при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради №3 від 27.03.2019 внесено зміни до річного плану закупівель, що затверджений головою тендерного комітету В.В. Кондратюком 27.03.2019, де передбачено виділення 50 000 грн на послуги з архітектурного проектування, зазначено початком процедури січень 2019 року, однак у даному додатку до річного плану закупівель не зазначено, на який саме об`єкт щодо архітектурного проектування чи капітального будівництва виділялися вказані кошти, зокрема відсутнє зазначення спрямування вказаних коштів на виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м. Здолбунів" на суму 1 100 000 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п`яти днів з дня їх затвердження.

Однак річний план закупівель, що затверджений протоколом засідання тендерного комітету при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради від 28.02.2019 №2 не оприлюднений, а також відсутнє оприлюднення змін до річного плану, затвердженого протоколом засідання тендерного комітету №3 від 27.03.2019.

Із змісту пункту 4.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 (далі - порядок), чинного на час виникнення спірних правовідносин вбачається, що зобов`язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Пунктом 2.1 Порядку визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), з урахуванням планів асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), помісячних планів використання бюджетних коштів відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку, розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком 1 (далі - Реєстр) на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання.

За умови взяття бюджетного зобов`язання, за яким застосовується процедура закупівлі/спрощена закупівля товарів, робіт і послуг, розпорядник бюджетних коштів подає до органу Казначейства Реєстр відповідно до абзацу першого цього пункту протягом 7 робочих днів з дати оприлюднення звіту про результати проведення процедури закупівлі/звіту про результати проведення закупівлі з використанням електронної системи закупівель у разі наявності в обліку органу Казначейства кошторису (плану використання бюджетних коштів) або протягом 7 робочих днів з дати взяття на облік органом Казначейства кошторису (плану використання бюджетних коштів).

Як вбачається із тверджень позивача, спірний договір №54 зареєстрований в органах Державної казначейської служби України 14.06.2019, на суму 50 000 грн 00 коп., підставою чому стала додаткова угода №1 до договору, однак оприлюднений у звіт про виконання договору про закупівлю на суму 1 100 000 грн 00 коп., в той час як взяті зобов`язання лише на 50 000 грн 00 коп.

Інформація про наявність відповідних бюджетних асигнувань на суму 1 100 000 грн 00 коп. на здійснення оспорюваного договору, обґрунтування його нагальності та актуальності здійснення відсутня. Кошти, в подальшому на виконання договору не виділялися. Тобто, на думку позивача, укладаючи оспорюваний договір всупереч вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" статті 48 Бюджетного кодексу України, беручи зобов`язання по виконанню умов договору без відповідних бюджетних асигнувань, було порушено принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, ефективності використання бюджетних коштів.

Суд зазначає, що позивач стверджує, що виконання умов оспорюваного договору призведе до неправомірного використання бюджетних коштів, окрім того, порушує зобов`язання держави Україна перед своїми громадянами щодо принципу відкритого, прозорого витрачання відповідними суб`єктами бюджетних коштів, захисту та недопущення недобросовісної конкуренції під час здійснення публічних закупівель. Заходів щодо визнання недійсним оспорюваного договору, з метою попередження незаконного та неефективного використання коштів місцевого бюджету, попереднім міським головою Ольшевським І.О. не вжито.

Укладаючи оспорюваний договір всупереч вимог статті 48 Бюджетного кодексу України, беручи зобов`язання по виконанню умов договору без відповідних бюджетних асигнувань, без відсутності кошторисних призначень на суму договору в розмірі 1 100 000 грн 00 коп., було порушено принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівель та ефективності використання бюджетних коштів.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, позивач стверджує, що договір № 54 від 04.06.2019 є недійсним з огляду на вимоги на статті 203, 215 Цивільного кодексу України, з тих підстав, що останній суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" (ст. ), та статті 48 Бюджетного кодексу України.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору, який містить у собі елементи договору підряду .

Враховуючи наведене колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що між сторонами у цій справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що положення частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

За приписами статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 статті 179 Цивільного кодексу України).

Із урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

В якості підстави для визнання недійсним Договору №54 від 04.06.2019 позивач у позовній заяві (враховуючи заяву про зміну підстав позову) та апеляційній скарзі, вказує на те, що такий Договір був укладений у порушення вимог бюджетного законодавства, а саме ч. 1 ст. 2, ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі" та статтей 23, 48 Бюджетного кодексу України, оскільки сторонами договору порушено процедуру опублікування звіту про укладення договору та взяті Здолбунівською міською радою на себе зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що цей закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

У разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, що оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу, несуть голова та секретар тендерного комітету замовника або уповноважена особа (особи).

Враховуючи вищевикладене, помилки, допущені при укладанні договору та подальшій його публікації на відповідних ресурсах, не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення спірного догвору) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до статті 1 Бюджетного кодексу України ним регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Частиною 3 ст. 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

За приписами ч. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Разом із тим, невідображення інформації про зобов`язання, нездійснення реєстрації бюджетного зобов`язання у відповідності до статті 48 Бюджетного кодексу України, неподання відповідних документів до органів казначейства, взяття бюджетних зобов`язань поза межами бюджетних асигнувань тощо, не є підставою для визнання Договору недійсним, оскільки наведені норми не регулюють відносини підряду, а встановлюють порядок дій бюджетних установ та організацій вже після укладення договору. Порушення відповідних норм можуть бути підставою для відповідальності, визначеної чинним бюджетним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 №911/40/22.

Суд звертає увагу, що міському голові Здолбунівської міської ради (Сухляку В.О.) відомо про укладення договору №54 від 04.06.2019 та умови, що передбачені таким, зокрема і щодо умов оплати робіт, так як останнім підписано додаткову угоду №3 від 30.12.2020 до договору №54 від 04.06.2019.

Вказаною вище угодою вносились зміни до договору щодо умов оплати робіт, так сторони дійшли згоди внести зміни до договору та викласти його у наступній редакції: "п. 1.1.2 в 2021 році здійснюється оплата в розмірі 1 050 000 грн за виготовлення робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вулиці Івана Богуна у місті Здолбунові Рівненської області".

Суд зазначає, зважаючи на вказані обставини Здолбунівської міською радою взято на себе зобов`язання по виконанню умов договору щодо оплати робіт на 2021 бюджетний період, разом з тим, жодних доказів щодо відсутності у позивача бюджетних асигнувань, на відповідний період, до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Щодо застосування до заявлених позовних вимог строків позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, крім випадків, коли суд визнає поважними причини пропущеного строку та захистить порушене право.

Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право).

Таким чином, за змістом названих норм, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц (провадження №14-96цc18), від 31.10.018 у справі №367/6105/16-ц (провадження №14-381цс18), від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18, пункт 73), від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (провадження №14-452цс18, пункт 80), від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (провадження №14-132цс18, пункт 61), №522/2201/15-ц (провадження №14-179цс18, пункт 62) та №522/2110/15-ц (провадження №14-247цс18, пункт 61), від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12 (провадження №14-194цс19, пункт 71), від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 (провадження №14-27-цс19, пункт 134), від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (провадження №14-396цс-19, пункт 51), від 07.07.2020 у справі №712/8916/17-ц (провадження №14-448цс19, пункт 28).

Враховуючи, що позовні вимоги у даній справі є необґрунтованими, а в задоволенні позову відмовлено, суд апеляційної інстанції не застосовує позовну давність.

Цих обставин суд першої інстанції не врахував, а тому мотивувальну частину оскаржуваного рішення слід змінити з підстав, викладених у цій постанові.

Водночас, загальний висновок місцевого господарського суду про відмову у позові слід визнати вірним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно приписів п. 4 ч. 1 та ч. 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 271, ч. 1, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України мотивувальну частину оскаржуваного рішення слід змінити, виклавши її в редакції цієї постанови у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судові витрати у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Здолбунівської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22 залишити без задоволення.

2. Мотивувальну частину рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 у справі №918/1062/22 змінити, виклавши в редакції даної постанови.

В решті рішення залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Матеріали справи №918/1062/22 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "14" червня 2023 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Павлюк І.Ю.