ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Справа № 17-14-01/1494(925/1104/20) м. Черкаси

За позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики України

до приватного акціонерного товариства "Азот"

про стягнення 6953223,35 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури Барбаш О.А.;

представника відповідача адвоката Чижова К.Л. за довіреністю від 04.01.2023;

У серпні 2020 року заступник прокурора Черкаської області (далі прокурор) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "Азот", перейменованого в подальшому у приватне акціонерне товариство "Азот" (далі відповідач), про стягнення 6953223,35 грн., в тому числі 4922471,17 грн. інфляційних втрат і 2030751,65 грн. три проценти річних.

В обґрунтування позову прокурор вказав на невиконання відповідачем грошового зобов`язання перед публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" в сумі 22535398,48 грн., яке виникло із укладених між відповідачем і публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 та угоди про реструктуризацію боргу від 23.03.2012 №140-213 і було присуджене до виконання в натурі рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г.

Ухвалою від 02.09.2020 Господарський суд Черкаської області у складі судді Боровика С.С. за вказаним позовом прокурора відкрив провадження у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) і вирішив розглядати її в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" за правилами загального позовного провадження.

Рішенням від 01.02.2021 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) Господарський суд Черкаської області у складі судді Боровика С.С. задовольнив позов прокурора частково і стягнув з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 4867555,96 грн. інфляційних втрат і 2030711,16 грн. три проценти та на користь Черкаської обласної прокуратури 103474,00 грн. судового збору, а в решті позову відмовив.

Постановою від 20.04.2021 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2021 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20).

Постановою від 02.09.2021 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 01.02.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 13.10.2021 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) і направив цю справу на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 02.09.2021 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) зазначив, що суд першої інстанції не врахував тверджень відповідача щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави, та не надав їм належну правову оцінку, а суд апеляційної інстанції таких недоліків суду першої інстанції не виправив, за відсутності відповідного мотивування, погодився з доводами прокуратури стосовно наявності правових підстав для звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та ПАТ "Черкасиобленерго". Суди попередніх інстанцій не з`ясували питання невиконання або неналежного виконання позивачем (Фондом державного майна України) дій, спрямованих на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, у зв`язку із чим належним чином не встановили, чи дотримався прокурор порядку, передбаченого статтею 23 Закону, тобто чи мав Фонд державного майна України можливість спростувати стверджуване прокурором порушення інтересів держави або самостійно звернутись до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку, а також чи можна кваліфікувати дії Фонду державного майна України у спірних правовідносинах як бездіяльність.

Ухвалою від 02.11.2021 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. прийняв справу №17-14-01/1494(925/1104/20) до свого провадження і призначив у ній підготовче засідання.

Ухвалою від 18.01.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. передав справу №17-14-01/1494(925/1104/20) для розгляду судді Господарського суду Черкаської області, у провадженні якого перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" визначила суддю Дорошенка М.В.

Ухвалою від 14.02.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв справу №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до свого провадження.

Ухвалою від 21.02.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв справу №17-14-01/1494(925/1104/20) до свого провадження для розгляду в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання.

22 березня 2022 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову та клопотанням про залишення позову прокурора без розгляду через недоведеність наявності підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах, неправильне визначення прокурором періоду прострочення у сплаті відповідачем боргу, неправильний розрахунок стягуваних сум інфляційних втрат та 3% річних і підписання позову особою, яка не має права його підписувати.

Ухвалою від 19.04.2022 Господарський суд Черкаської області залишив без розгляду позов заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 6953223,35 грн., закрив підготовче провадження у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 6953223,35 грн. та призначив її до розгляду по суті.

Постановою від 14.06.2022 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.04.2022 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20).

01 вересня 2022 року публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подало до Господарського суду Черкаської області позов від 30.08.2022 №7220/09-03 до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 6953223,35 грн. для його спільного розгляду у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 6953223,35 грн.

Ухвалою від 05.09.2022 Господарський суд Черкаської області повернув публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" як третій особі, яка заявила самостійні вимоги щодо предмету спору у справі №17-14-01/1494(925/1104/20), його позовну заяву позов від 30.08.2022 №7220/09-03 до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 6953223,35 грн. і додані до неї документи.

Ухвалою від 08.09.2022 Господарський суд Черкаської області за заявою Фонду державного майна України замінив його як позивача у справі №17-14-01/1494(925/1104/20) в порядку процесуального правонаступництва на правонаступника Міністерство енергетики України.

Постановою від 13.12.2022 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.09.2022 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20).

Постановою від 23.03.2023 Верховний Суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 у справі №17-14-01/1494(925/1104/20).

Ухвалою від 24.04.2023 Господарський суд Черкаської області призначив судове засідання для розгляду справи №17-14-01/1494(925/1104/20) по суті на 11 год. 30 хв. 13 червня 2023 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області і повідомив про це усіх учасників цієї справи.

12 червня 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання приватного акціонерного товариства "Азот" в особі його представника Хлівненка П.В. від 09.06.2023 №501-06/152 про передачу справи №17-14-01/1494(925/1104/20) на новий авторозподіл та призначення її до розгляду поза межами справи про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Міністерство енергетики України було належним чином повідомлене ухвалою від 24.04.2023 про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи №17-14-01/1494(925/1104/20) по суті, призначеного на 11 год. 30 хв. 13 червня 2023 року, проте в це судове засідання не явилося і не повідомило суд про причину неявки, що не перешкодило вирішенню спору.

У судовому засіданні, яке відбулося 13 червня 2023 року, господарський суд:

- розглянув клопотання приватного акціонерного товариства "Азот" від 09.06.2023 №501-06/152 про передачу справи №17-14-01/1494(925/1104/20) на новий авторозподіл та призначення її до розгляду поза межами справи про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" і без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням про це до протоколу судового засідання про відмову у задоволенні цього клопотання;

- розглянув справу №17-14-01/1494(925/1104/20) по суті і оголосив вступну та резолютивну частини ухваленого в нарадчій кімнаті рішення суду.

Заслухавши прокурора та представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Господарський суд Черкаської області рішенням від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення 22735664,90 грн. позов задовольнив частково і стягнув з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 22535398,48 грн. боргу, 1368371,91 грн. 3% річних і 68820,00 грн. судових витрат, а в решті позову відмовив.

Постановою від 24.02.2015 Київський апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г, яке 24.02.2015 набрало законної сили і наразі є чинним, були встановлені, зокрема, такі обставини:

- 23 березня 2012 року публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" як кредитор і публічне акціонерне товариство "Азот" як боржник уклали між собою угоду реструктуризації боргу №140-213, якою передбачили умови та порядок сплати боржником кредитору заборгованості за укладеним між ними договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24;

- за умовами угоди реструктуризації боргу від 23.03.2012 №140-213 боржник визнав свою заборгованість перед кредитором за поставлену електричну енергію в період з 01.09.2010 по 31.10.2010 за договором постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 в сумі 50704646,63 грн. і зобов`язався сплатити її у період з 15.06.2012 по 15.11.2013 рівними частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, який є невід`ємною частиною угоди;

- боржник зобов`язання за угодою реструктуризації боргу від 23.03.2012 №140-213 виконав частково, заборгованість боржника перед кредитором станом на 16.02.2013 становить 22535398,48 грн.;

Саме вказану вище суму боргу - 22535398,48 грн. та нараховані за прострочення сплати боргу 3% річних в сумі 1368371,91 Господарський суд Черкаської області своїм рішенням від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г й присудив до стягнення з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго";

16 березня 2015 року 2022 Господарський суд Черкаської області на виконання рішення від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г видав наказ про стягнення з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 22535398,48 грн. боргу, 1368371,91 грн. 3% річних і 68820,00 грн. судових витрат.

Ухвалою від 18.03.2016 Господарський суд Черкаської області за заявою публічного акціонерного товариства "Азот" визнав виданий ним на виконання рішення від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г наказ від 16.03.2015 про стягнення з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 22535398,48 грн. боргу, 1368371,91 грн. 3% річних і 68820,00 грн. судових витрат таким, що не підлягає виконанню. Цю ухвалу Господарський суд Черкаської області обґрунтував тим, що за укладеним між публічним акціонерним товариством "Азот" як первісним боржником, приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" як новим кредитором і публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" як кредитором договором про переведення боргу від 23.01.2015 №18-500 відбулася заміна сторони божника у присудженому рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г до виконання в натурі зобов`язанні, а саме публічного акціонерного товариства "Азот" на приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа".

Господарський суд міста Києва рішенням від 09.03.2017 у справі №910/24263/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа", публічного акціонерного товариства "Азот" і публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про визнання договору недійсним позов задовольнив повністю і визнав недійсним договір про переведення боргу від 23.01.2015 №18-500, укладений між публічним акціонерним товариством "Азот", приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго".

Постановою від 13.06.2017 Київський апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №910/24263/16.

Постановою від 22.08.2017 Вищий господарський суд України змінив лише мотивувальну частину постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №910/24263/16.

Ухвалою від 20.11.2018 Господарський суд Черкаської області за результатами перегляду за нововиявленими обставинами своєї ухвали від 18.03.2016 про визнання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі №925/308/13-г про стягнення з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 22535398,48 грн. боргу, 1368371,91 грн. 3% річних і 68820,00 грн. судових витрат таким, що не підлягає виконанню, скасував цю ухвалу і відмовив у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Азот" про визнання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.03.2015 у справі №925/308/13-гтаким, що не підлягає виконанню. Цю ухвалу Господарський суд Черкаської області обґрунтував тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 у справі №910/24263/16, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір про переведення боргу від 23.01.2015 №18-500, укладений між публічним акціонерним товариством "Азот", приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго".

Постановою від 20.03.2019 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 у справі №925/308/13-г.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отож встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи №17-14-01/1494(925/1104/20).

Станом на 20 серпня 2020 року рішення Господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/308/13-г приватне акціонерне товариство "Азот" не виконало і не сплатило публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" присуджену до стягнення суму боргу 22535398,48 грн., що й спричинило даний спір, у якому прокурор вимагає стягнення з відповідача нарахованих на вказану суму боргу інфляційні втрати в сумі 4922471,70 грн. 25628389,22 грн. за період прострочення з вересня 2017 року по серпень 2020 року та 3% річних в сумі 2030751,65 грн. за період прострочення з 20.08.2017 до 20.08.2020.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної у попередньому абзаці норми ЦК України нараховані інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 та інші).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Зі статей 526, 599, 611, 625 ЦК України вбачається, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення (п. 6.5 постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання відповідача щодо сплати боргу в сумі 22535398,48 грн. виникло із договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 та угоди реструктуризації боргу від 23.03.2012 №140-213. Прострочення відповідачем виконання цього грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України для нього як для боржника є підставою для сплати кредитору на його вимогу інфляційних втрат згідно із встановленим індексом інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитором у спірних правовідносинах є публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" як юридична особа.

Міністерство енергетики України як правонаступник Фонду державного майна України залучене прокурором у даній справі як державний орган управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго". І саме через це прокурор вважає Міністерство енергетики України уповноваженим державою органом на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Згідно із ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019р. у справі № 922/1500/18, від 15.08.2019р. у справі № 1340/4630/18, від 28.11.2019р. у справі № 918/150/19, від 26.01.2022р. у справі № 921/787/20 від 14.06.2022р. у справі № 904/3870/21, від 13.09.2022р. у справі № 918/1222/21.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (див., зокрема, рішення від 20 травня 1998 року у справі "Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки" (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява № 29010/95, пункти 46- 52; рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява №70297/01, пункти 28 - 30; рішення від 21 грудня 2017 року у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява № 42758/05, пункт 30).

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19), від 15 жовтня 2019 року у справі № 905/2559/17 (провадження № 12-264гс18), від 03 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16 (провадження № 12-90гс19), від 07 квітня 2020 року у справі № 904/3657/18 (провадження № 12-159гс19), від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

Таким чином, належним позивачем є той, хто звертається за захистом саме свого права, законного інтересу.

У даному спорі допущене відповідачем прострочення у виконанні зобов`язання щодо сплати публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" боргу в сумі 22535398,48 грн. порушує права саме цього товариства на своєчасне одержання вказаної суми коштів і не порушує права, в тому числі корпоративні, держави в особі Міністерства енергетики України. Отож Міністерство енергетики України не є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тому позов прокурора задоволенню не підлягає.

За таких обставин аргументи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, щодо неправильності визначення прокурором періоду прострочення у сплаті відповідачем боргу та неправильності розрахунку стягуваних сум інфляційних втрат та 3% річних не мають значення для справи.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Позов підписав заступник прокурора Черкаської області В.Носенко, який відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" мав право на це.

Таким чином, у задоволенні позову прокурора слід відмовити.

Прокуратура Черкаської області за подання позову за платіжним дорученням від 18.08.2020 №1346 сплатила 104298,35 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову слід покласти на Черкаську обласну прокуратуру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір в сумі 104298,35 грн. покласти на Черкаську обласну прокуратуру.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 19 червня 2023 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко