ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3722/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Галаксі" (49069, м. Дніпро, вул. Грушевського Михайла, буд. 59А, офіс 316, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Ойл Бункер Сервіс (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/2, )

про стягнення заборгованості за Договором поставки від 21.07.2020 № МП2107-2/20 в розмірі 51 152,79 грн., з якої 39 227,36 грн. сума основного боргу, 3 877,86 грн. пеня, 7 272,96 грн. інфляційні втрати, 774,61 грн. 3 % річних

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Бункер Сервіс» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки від 21.07.2020 № МП2107-2/20 в розмірі 51 152,79 грн., з якої 39 227,36 грн. сума основного боргу, 3 877,86 грн. пеня, 7 272,96 грн. інфляційні втрати, 774,61 грн. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги із посиланням на статті 11, 509, 525, 526, 530, 550, 610, 611, 612, 625, 629, 655, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України, статті 173, 175, 193, 230, 231, 232, 256, 265 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки від 21.07.2020 № МП2107-2/20 щодо оплати.

04.01.2023 на адресу Відповідача було направлено ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.01.2023 про відкриття провадження у справі № 916/3722/22. На адресу суду повернувся конверт разом із ухвалою від 03.01.2023 з відміткою пошти «невручене - адресат відсутній за вказаною адресою». Правильність адреси підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно із яким місцезнаходженням ТОВ «Ойл Бункер Сервіс» є: 65031, м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/2.

Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

в с т а н о в и в :

21.07.2020 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки № МП2107-2/20 (далі Договір від 21.07.2020).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 21.07.2020 постачальник (Позивач) зобов`язався передавати у власність покупцю (Відповідачу), а покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору. Поставка товару здійснюється у відповідності до заявки покупця, яка погоджується між сторонами за допомогою факсимільного зв`язку, електронної пошти або в усній формі. Підтвердженням факту погодження сторонами найменування, кількості, ціни товару є прийняття товару покупцем від постачальника по видатковій накладній (у разі оплати товару на умовах відстрочення платежу) або оплата товару на підставі рахунку-фактури (у разі оплати товару на умовах попередньої оплати). Видаткові накладні та/або рахунки фактури мають юридичну силу специфікацій у розумінні статті 266 Господарського кодексу України і є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно із пунктами 4.1, 4.3 покупець зобов`язався здійснити оплату за товар протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту підписання сторонами видаткової накладної. Ціна на товар зазначається у видаткових накладних та/або у рахунках-фактурах. У зв`язку із тим, що товар який поставляється за цим договором є імпортним і його закупівельна вартість залежить від курсу долару США, сторони погодили наступне:

- 4.3.1 ціна на товар формується виходячи із курсу Національного Банку України долару США до української гривні, зазначеного у відповідній видатковій накладній (при оплаті товару на умовах відстрочення платежу) або у відповідному рахунку-фактурі (при оплаті товару на умовах передоплати);

- 4.3.2 при оплаті на умовах відстрочення платежу у разі збільшення або зменшення Національним Банком України понад 5 % курсу долару США до гривні у порівнянні із курсом, зазначеним у відповідній видатковій накладній, на дату здійснення оплати за товар ціна на товар підлягає пропорційному збільшенню або відповідно зменшенню. У даному випадку покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, перерахованою у відповідності із курсом НБУ долару США до гривні, діючим на дату здійснення оплати за товар, без додаткової угоди до цього договору. У цьому разі покупцю надається коригування до рахунку-фактури; коригування до видаткової накладної; розрахунок коригувань вартісних та кількісних показників до податкової накладної.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Позивачем на виконання умов Договору від 21.07.2020 поставлено Відповідачу товар на загальну суму 29 268,36 грн., що підтверджується видатковою накладною від 23.12.2021 № ПРН+С538098. Кінцевою датою оплати, що зазначена у видатковій накладній від 23.12.2021 № ПРН+С538098 є: 13.01.2022.

Як вже зазначалось вище за умовами підпункту 4.3.2 пункту 4.3 Договору від 21.07.2020 при оплаті на умовах відстрочення платежу у разі збільшення або зменшення Національним Банком України понад 5 % курсу долару США до гривні у порівнянні із курсом, зазначеним у відповідній видатковій накладній, на дату здійснення оплати за товар ціна на товар підлягає пропорційному збільшенню або відповідно зменшенню. У даному випадку покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, перерахованою у відповідності із курсом НБУ долару США до гривні, діючим на дату здійснення оплати за товар, без додаткової угоди до цього договору. У цьому разі покупцю надається коригування до рахунку-фактури; коригування до видаткової накладної; розрахунок коригувань вартісних та кількісних показників до податкової накладної.

У видатковій накладній № ПРН+С538098 від 23.12.2021 на дату відвантаження встановлений курс Національного Банку України 1 долар США = 27,2846 грн. Станом на 01.12.2022 курс Національного Банку України становив 1 долар США = 36,5686 грн. Тобто, курс долару США до гривні збільшився більш ніж на 5 %. А відтак, сума заборгованості Відповідача за видатковою накладною № ПРН+С538098 від 23.12.2021 підлягає перерахуванню: 29 268,36 грн. Х 36,5686/27,2846 = 39 227,36 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідачем до складання позовної заяви та подачі її до суду було сплачено Позивачу 29 268,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.12.2022 № 1045.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 29 268,36 грн.

Отже сума заборгованості відповідача за Договором від 21.07.2020 складає 9 959,00 грн. (39 227,36 29 268,36 = 9 959,00).

Докази оплати Відповідачем заборгованості у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 Договору від 21.07.2020 у разі порушення покупцем строку оплати за товар, він зобов`язався сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день порушення строку оплати.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 21.07.2020 за періоди з 14.01.2022 по 13.07.2022 складає суму в розмірі 3 877,86 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 21.07.2020 за періоди з 14.01.2022 по 01.12.2022 складають суму в розмірі 774,61 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Щодо стягнення решти інфляційних втрат нараховані за період з 01.01.2022 по 31.10.2022, суд зазначає наступне.

Суд відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, згідно із якими, у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, інфляційні нарахування, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не стягуються. В такому випадку втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

А відтак, з огляду на відновлення втрат від знецінення національної валюти внаслідок інфляції у періоді з 01.01.2022 по 31.10.2022 еквівалентом іноземної валюти визначеної станом на 01.12.2022, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 7 272,96 грн. інфляційних втрат.

На підставі викладеного, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості за Договором від 21.07.2020 в розмірі 9 959,00 грн. суми основного боргу, 3 877,86 грн. пені, 774,61 грн. 3 % річних.

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Разом із позовною заявою Позивачем було подано клопотання про стягнення з Відповідача витрат на послуги адвоката в якій просив суд включити до судових витрат ТОВ «Скай Галаксі» у справі за позовом до ТОВ «Ойл Бункер Сервіс» про стягнення 51 152,79 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката та стягнути з Відповідача на користь Позивача 15 000,00 грн. витрат за послуги адвоката з надання правової допомоги при розгляді справи в суді.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 01.08.2018 між адвокатом Дучалом Олегом Федоровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» укладено Договір про надання правової допомоги № 1018 (далі Договір від 01.08.2018).

Відповідно до пунктів 1.1, 4.1 Договором від 01.08.2018 на умовах цього договору клієнт дає завдання адвокату та зобов`язується оплатити його послуги, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання клієнта щомісячно надавати йому юридичні послуги. Вартість послуг, передбачених цим договором, є договірною, визначається за згодою сторін. Оплата за послуги здійснюється у розмірі та у порядку, передбачених відповідною додатковою угодою до цього договору. У разі якщо сторони не уклали таку додаткову угоду, то оплата за фактично надані послуги здійснюється на підставі актів приймання-передачі наданих послуг.

01.12.2022 між адвокатом Дучалом Олегом Федоровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» було укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 1018 від 01.08.2018.

Відповідно до пунктів 1, 5 вищевказаної додаткової угоди клієнт дає завдання адвокату та зобов`язується оплатити його послуги, а адвокат зобов`язався відповідно до завдання клієнта надати йому правову допомогу при стягненні заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Бункер Сервіс» в позовному провадженні в Господарському суді Одеської області. Під заборгованістю розуміється сума грошових коштів, що підлягає сплаті ТОВ «Ойл Бункер Сервіс» на користь ТОВ «Скай Галаксі» за поставлений товар відповідно до договору поставки № МП2107-2/20 від 21.07.2020. За послуги, зазначені в пунктах 1, 2 цієї Додаткової угоди до Договору, клієнт сплачує адвокату гонорар в сумі 15 000,00 грн. без ПДВ за роботу Адвоката.

23.12.2022 між адвокатом Дучал Олегом Федоровичем та ТОВ «Скай Галаксі» було складено Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 № 1018 та Додаткової угоди від 01.12.2022 відповідно до пункту 2 якого фіксований розмір гонорару адвоката за надані послуги відповідно до пункту 5 Додаткової угоди від 01.12.2022 до Договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 № 1018, становить 15 000,00 грн.

Судом встановлено, що Позивачем сплачено на користь адвоката Дучала О.Ф. 15 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.12.2022 № 2049.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Для підтвердження наведеної позиції Верховний Суд звертається до критеріїв, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені в пунктах 4.24, 4.25 постанови від 11.11.2021 № 910/7520/20, в яких зазначено, що у пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Тобто доводи суду апеляційної інстанції, що зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги безпосередньо пов`язане з наявністю клопотання, є неправильними, оскільки перш за все суд має визначити, чи є обґрунтованим визначений розмір і чи є підстави для відмови стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд враховує завдання господарського судочинства, особливості предмету спору, ціну позову, нескладність справи, яка визнана судом малозначною, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, а саме включення до суми позову заборгованості яка була сплачена ще до складання позовної заяви, значення розгляду справи для сторін, а також час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), і вважає за можливе здійснити розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4 000,00 грн.

З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за можливе здійснити розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та покласти їх на Відповідача в розмірі 1 142,40 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 916/3722/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Бункер Сервіс» в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 29 268,36 грн.

2. Позов задовольнити в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Бункер Сервіс» 9 959,00 грн. суми основного боргу, 3 877,86 грн. пені, 774,61 грн. 3 % річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ойл Бункер Сервіс (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 1/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Скай Галаксі (49069, м. Дніпро, вул. Грушевського Михайла, буд. 59А, офіс 316, ) 9 959,00 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 00 коп.) суму основного боргу, 3 877,86 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 86 коп.) пені, 774,61 грн. (сімсот сімдесят чотири гривні 61 коп.) 3 % річних, витрати на сплату судового збору в розмірі 708,68 грн. (сімсот вісім гривень 68 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 142,40 грн. (одна тисяча сто сорок дві гривні 40 коп.).

4. Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Бункер Сервіс» в частині стягнення 7 272,96 грн. інфляційних втрат.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено в нарадчій кімнаті 15 червня 2023 р.

Суддя Ю.А. Шаратов