ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2023 р. м. Київ Справа №911/2226/22

За позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08301, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 70)

про стягнення 159400,00 грн та зобов`язання вчинити дії

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: Приходько Я.М.

від відповідача: Гаврин Д.В.

Обставини справи:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (далі відповідач) про стягнення 159400,00 грн штрафу та зобов`язання надати довідки про чистий дохід отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за вересень 2021, жовтень 2021, листопад 2021, грудень 2021, січень 2022 та лютий 2022, відповідно до умов підпункту 2.2.2 договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-23 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не виконує свій обов`язок за договором від 09.09.2014 №80.1-14/1-23 щодо надання довідок про чистий дохід підприємства у орендованому приміщенні за звітні періоди з травня 2021 по лютий 2022 та не сплачує суми штрафів, які відповідно до умов договору нараховані позивачем в загальній сумі 159400,00 грн у зв`язку з неподанням відповідачем довідок про чистий дохід.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2022 відкрито провадження у справі №911/2226/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав, підготовче засідання призначено на 02.12.2022.

28.11.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач у відзиві зазначив, що він виконав свій обов`язок з надання позивачу довідок про чистий дохід за звітні місяці травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 та січень 2022. На підтвердження цього відповідач послався на описи до листів з поштовими повідомленнями з трек-номерами відповідно 880, 3901, 106, 77, 218, 205, 933, 060, 997. Відповідач при цьому вказав, що вказаними поштовими відправленнями він направляв позивачу за кожен із вказаних звітних місяців довідку разом з періодичними звітами з касових апаратів. Відповідач визнав, що довідка про чистий дохід за лютий 2022 не була надана позивачу, однак при цьому відповідач послався на дію форс-мажорних обставин, а саме на те, що відповідач призупинив здійснення з 24.02.2022 господарської діяльності внаслідок широкомасштабної військової агресії РФ проти України та введення воєнного стану. Відповідач також зазначив, що позовні вимоги у даній справі в частині стягнення з відповідача штрафу за ненадання довідок про чистий дохід за звітні періоди з травня 2021 по серпень 2022 є тотожними позовним вимогам у справі № 911/2892/21, яка розглядалася Господарським судом Київської області. На думку відповідача, позивач намагається декілька разів притягнути відповідача до відповідальності за одне й те саме порушення, що не відповідає приписам ст. 61 Конституції України.

01.12.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче засідання 02.12.2022 сторони не з`явились, ухвалою суду від 02.12.2022 підготовче засідання відкладено на 22.12.2022.

12.12.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погодився з наведеними відповідачем запереченнями у відзиві на позовну заяву. Позивач зазначив, що місячні періодичні звіти з касових апаратів, на які посилається відповідач у відзиві, не є довідкою про чистий дохід за звітний місяць, надання якої передбачено умовами Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-23. Умовами Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-23 не передбачено надання відповідачем позивачу примірників періодичних звітів з касових апаратів і не передбачена відповідальність відповідача за дані, які зазначені в таких звітах. В той же час, відповідач володіє інформацією про свій чистий дохід, отриманий в орендованому приміщенні за спірні періоди, проте цих даних у вигляді довідки про чистий дохід позивачу не надав, а надав відповідачу урізані копії періодичних звітів з касових апаратів, які не місять всіх необхідних даних. Позивач зазначив, що надані відповідачем докази, а саме описи до листів з поштовими повідомленнями з трек-номерами відповідно 880, 3901, 106, 77, 218, 205, 933, 060, 997 не підтверджують те, що направлені відповідачем цими листами документи, які іменовані в цих описах як «довідка», є саме довідками про чистий дохід відповідача відповідно до умов Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-23, а самі по собі ці описи до цінного листа не розкривають зміст документа, який іменується в описі «довідкою». Також позивач послався на те, що відповідач у дану справу №911/2226/22 надав ті самі копії описів вкладень у цінні листи, які відповідач вже надавав судам в ході розгляду аналогічних судових справ за позовами позивача до відповідача про зобов`язання надати довідки та сплатити штраф, а саме справ №911/2239/22, №911/2242/22, №911/2241/22, №911/2226/22, №911/2240/22, №911/2227/22, №911/2224/22. Також позивач послався на те, що відповідач мав можливість надати позивачу і довідку про чистий дохід за лютий 2022, оскільки відповідач не повідомляв позивача про форс-мажорні обставини та відповідач не був позбавлений доступу до орендованого ним майна на території аеропорту, рішення про закриття аеропорту позивачем не приймалось, у відповідача була можливість підписувати та подавати документи позивачу, незважаючи на воєнний стан.

21.12.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погодився з доводами позивача у відповіді на відзив. Також відповідач зазначив, що позовні вимоги у справі №911/2226/22 в частині стягнення з відповідача штрафу за ненадання довідок про чистий дохід за звітні періоди з травня по серпень 2021 є тотожними позовним вимогам позивача у справі №911/2982/21, яка також перебувала на розгляді Господарського суду Київської області. Також відповідач послався на те, що умовами Договору від 09.09.2014 №80.1-14/1-23 не передбачено форму довідки про чистий дохід відповідача, а тому відповідач вважає, що довідки та періодичні звіти з касових апаратів, які зазначені в описі до листів з трек-номерами відповідно 880, 3901, 106, 77, 218, 205, 933, 060, 997, містять усі належні дані про господарські операції відповідача. Також відповідач зазначив, що факт неповідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин не має значення для вирішення спору, враховуючи, що широкомасштабна військова агресія проти України та введення у зв`язку з цим воєнного стану з 24.02.2022 є загальновідомим фактом, який відповідно до опублікованого листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною, однак працівники відповідача можуть дістатись до орендованих приміщень відповідача лише через проходження через пункт пропуску через державний кордон України, який було закрито з 28.02.2022, а тому у посадових осіб відповідача була відсутня об`єктивна можливість повноцінного доступу до офісних, складських, торгівельних та службових приміщень відповідача, відповідач з 24.02.2022 господарсько-торговельну діяльність не здійснює. Також відповідач в якості доказу неможливості користування ним орендованими приміщеннями послався на постанову Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, якою передбачено звільнення від орендної плати орендарів, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24.02.2022.

У підготовче засідання 22.12.2022 з`явились сторони, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 20.01.2023.

06.01.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, у яких позивач пояснив, що позовні вимоги у справі №911/2226/22та у справі №911/2982/21 не є тотожними, посилання відповідача на тотожність цих позовних вимог спрямоване на введення суду в оману, враховуючи те, що у справі №911/2982/21 заявлені до стягнення штрафи стосувались інших періодів нарахування штрафу (прострочення), ніж періоди прострочення у справі 911/2226/22.

Підготовче засідання 20.01.2023 не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м.Києві, ухвалою суду від 23.01.2023 підготовче засідання перепризначено на 02.02.2023. Ухвала суду від 23.01.2023 направлена судом сторонам на їх електронні адреси, наявні в матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

02.02.2023 до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу довіреності на новий строк.

У підготовче засідання 02.02.2023 з`явився позивач, відповідач не з`явився, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2023.

16.02.2023 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії вступної та резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №911/861/21 від 09.02.2023.

У судове засідання 16.02.2023 з`явились позивач та відповідач, які надали суду пояснення по суті справи, протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошена перерва на 09.03.2023.

В судове засідання 09.03.2023 з`явилися позивач та відповідач, які надали пояснення по суті справи. За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів 09.03.2023 у судовому засіданні після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, пояснення позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставин справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

11.06.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області в якості орендодавця та Товариством з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" в якості орендаря було укладено договір №1573 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, надалі Договір оренди, відповідно до умов п.1.1якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частину приміщення №4.2.11 на четвертому поверсі пасажирського термінала «D», загальною площею 37,00 кв.м, розміщене за адресою: Київська область, м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Відповідно до пункту 5.10 Договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві.

Відповідно до пункту 5.18 Договору оренди орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Зазначений вище Договір оренди укладено строком на 10 років, що діє з 11.06.2014 до 10.06.2024 включно (пункт 10.1 Договору оренди).

01.07.2014 актом приймання-передавання до вищезазначеного Договору оренди орендодавець передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування майно, а саме частину приміщення №4.2.11 на четвертому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 37,00 кв.м, розміщене за адресою: Київська область, м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Вказаний акт погоджено балансоутримувачем (позивачем).

09.09.2014 між позивачем в якості балансотримувача та відповідачем в якості орендаря укладено договір №80.1-14/1-23 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі Договір№80.1-14/1-23).

Підпунктом 1.1.1 ст.1Договору №80.1-14/1-23 встановлено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці № 1 (п. 1 - п. 5) цього договору, а саме: забезпечення теплом (теплова енергія), забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів, сплата за які визначається залежно від обсягу наданих послуг в місяць з урахуванням встановленої оплати за одиницю вимірювання щодо кожного виду послуг.

Пунктом 5 таблиці №1 підпункту 1.1.1ст.1 Договору №80.1-14/1-23 встановлено також, що балансоутримувач надає, а орендар отримує також послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов Договору оренди (чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць).

Відповідно до підпункту 2.2.3 Договору №80.1-14/1-23 орендар (яким є відповідач у справі №911/2226/22) зобов`язується щомісяця з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Також, відповідно до підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23 відповідач зобов`язався, щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. В цьому пункті Договору №80.1-14/1-23 також встановлено, що орендар (відповідач у справі) несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в цій довідці.

Звертаючись з позовом до суду, позивач послався на невиконання відповідачем обов`язку відповідно до підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23 надати позивачу довідки про чистий дохід за щомісячні періоди з липня 2021 по лютий 2022.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджував про належне виконання ним вказаного обов`язку з надання позивачу довідок про чистий дохід за щомісячні періоди з липня 2021 по січень 2022. Одночасно відповідач посилався на неправомірність притягнення позивачем відповідача до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме порушення. Щодо спірного періоду лютий 2022 відповідач визнав факт невиконання ним обов`язку з надання позивачу довідки про чистий дохід за лютий 2022, однак відповідач посилався при цьому на виникнення з 24.02.2022 форс-мажорних обставин.

Вирішуючи спір, в т.ч. надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також доводам, поясненням, заявам та запереченням сторін, суд виходить з того, що відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч.3-5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджував про належне виконання ним обов`язку з надання позивачу довідок про чистий дохід за звітні місяці травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 та січень 2022. На підтвердження цього відповідач посилався на надані ним докази описи до листів з поштовими повідомленнями з трек-номерами відповідно 880, 3901, 106, 77, 218, 205, 933, 060, 997, відповідно до яких відповідач надсилав позивачу довідку разом з періодичним звітом з касових апаратів.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам відповідача та наданим ним доказам, суд відмічає, що листи відповідача від 06.07.2021 №329, від 06.07.2021 №328, від 06.08.2021 №387, від 06.09.2021 №462, від 05.10.2021 №514, від 05.11.2021 №576, від 02.12.2021 №330, від 10.01.2022 №24 та від 07.02.2022 №73, які іменуються «довідка» та які відповідач направив позивачу поштовими повідомленнями з трек-номерами 880, 3901, 106, 77, 218, 205, 933, 060, 997, не містять відомостей про конкретний розмір чистого доходу відповідача за звітні місяці відповідно травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 та січень 2022, а лише відсилають до «сукупності періодичних звітів із касових апаратів».

При цьому суд відмічає, що попри не встановлення безпосередньо Договором №80.1-14/1-23 форми довідки про чистий дохід, визначальним у даному випадку є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір чистого доходу, отриманого в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні. Цей конкретний розмір чистого доходу має значення для правовідносин сторін, оскільки з пункту 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1ст.1 Договору №80.1-14/1-23 випливає, що від величини чистого доходу орендаря (відповідача) в орендованому приміщенні безпосередньо залежить нарахування відповідачу розміру плати за послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

Отже, належне виконання відповідачем обов`язку, встановленого підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23щодо надання позивачу довідок про чистий дохід в орендованому приміщенні, надає позивачу можливість своєчасно та в повному обсязі визначити вартість наданих послуг, які передбачені пунктом 5 таблиці № 1 підпункту 1.1.1 ст. 1 Договору №80.1-14/1-23 і підлягають сплаті (відшкодуванню) відповідачем позивачу за умовами цього договору.

При цьому відповідно до таблиці 1 підпункту 1.1.1 ст.1 Договору №80.1-14/1-23 чистим доходом орендаря вважається виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні, а в підпункті 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23 сторони домовились про те, що орендар (відповідач у справі) несе відповідальність за своєчасне надання позивачу довідки про чистий дохід та достовірність даних в такій довідці.

Таким чином, направленням відповідачем позивачу листів-довідок від 06.07.2021 №329, від 06.07.2021 №328, від 06.08.2021 №387, від 06.09.2021 №462, від 05.10.2021 №514, від 05.11.2021 №576, від 02.12.2021 №330, від 10.01.2022 №24 та від 07.02.2022 №73 без зазначення в них конкретного розміру чистого доходу не є належним виконанням відповідачем умов підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23, яким встановлений обов`язок відповідача надавати позивачу довідки про чистий дохід.

Відсилання відповідача у вищевказаних листах на «сукупність періодичних звітів із касових апаратів» з пропозицією таким чином позивачу самостійно розрахувати чистий дохід відповідача в орендованому приміщенні на підставі наявних касових звітів, рівно як і посилання відповідача під час вирішення спору на надання ним позивачу звітів із касових апаратів, не свідчить про належне виконання відповідачем умов підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23, оскільки:

по-перше, вказаним підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23 не передбачено надання відповідачем позивачу звітів з касових апаратів, а покладено на відповідача обов`язок повідомити позивачу про розмір чистого доходу відповідача в орендованому приміщенні; та

по-друге, відповідач не може не знати про розмір чистого доходу в орендованому приміщенні. При цьому чистий дохід від продажу товарів в орендованому приміщенні потенційно може складатись не лише з доходів, які відображені в періодичних звітах із касових апаратів відповідача, але може включати також іншу виручку від продажу товарів в орендованому приміщенні, яка може не відображатись в періодичних звітах касових апаратів відповідача (наприклад, виручка від продажу товарів з безготівковою формою оплати без застосування касового апарату; виручка від продажу товарів, яка пропущена через інші касові апарати, у разі надання не всіх касових звітів або касових звітів не в повному обсязі тощо), а тому саме на відповідачеві відповідно до умов підпункту 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23 лежить обов`язок визначити розмір чистого доходу від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні та надати позивачу довідку про чистий дохід та при цьому нести відповідальність за достовірність наданих позивачу даних про розмір чистого доходу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, щоб відповідач щомісяця, на виконання умов Договору №80.1-14/1-23 надавав позивачу довідки будь-якої форми, які б містили розмір чистого доходу, отриманого від діяльності в орендованому приміщенні за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 та січень 2022.

Щодо спірного періоду лютий 2022 відповідач визнав факт невиконання ним обов`язку з надання позивачу довідки про чистий дохід за лютий 2022, однак відповідач посилався при цьому на виникнення з 24.02.2022 форс-мажорних обставин.

Суд при цьому визнає, що збройна агресія РФ проти України та введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 є безпрецедентною ситуацією, яка впливає на всі сфери життя. Разом з тим суд також відмічає, що відповідачем не доведено, що прострочення відповідача по наданню позивачу довідки за лютий 2022 безпосередньо пов`язане із запровадженим з 24.02.2022 воєнним станом.

Так, відповідно до ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Посилання відповідача на те, що він припинив з 24.02.2022 торгівельну діяльність в аеропорті «Бориспіль», не є доказом того, що відповідач був позбавлений можливості подати позивачу довідку про чистий дохід за лютий 2022.

Посилання відповідача на евакуацію більшості працівників відповідача із реальних та потенційних зон бойових дій судом відхиляється, оскільки відповідачем не доведено необхідність особистої присутності конкретних працівників відповідача в конкретному місці в конкретний час для надання позивачу довідки про чистий дохід за лютий 2022, в т.ч. не доведено неможливість подання відповідачем такої довідки позивачу дистанційно засобами електронної пошти та/або поштовим зв`язком, а також враховуючи, що Бориспільський район Київської області не включено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309). При цьому відповідачем не спростовано доводи та надані позивачем докази про те, що відповідачу не було припинено доступ до приміщень в аеропорту «Бориспіль» та що не здійснення відповідачем торгівельної діяльності не свідчить про припинення відповідачем всієї господарської діяльності, у відповідача була можливість підписувати та подавати документи позивачу, незважаючи на воєнний стан, що підтверджується листами відповідача позивачу після 24.02.2022, а саме листами від 07.04.2022, від 09.04.2022, від 11.04.2022 №11/04 та ін.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 щодо звільнення від орендної плати орендарів, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24.02.2022, судом відхиляється, оскільки звільнення від орендної плати не є обставиною та доказом того, що відповідач був позбавлений можливості подати позивачу довідку про чистий дохід за лютий 2022.

Доводи відповідача про те, що працівники відповідача можуть дістатись до орендованих приміщень відповідача лише через проходження через пункт пропуску через державний кордон України, який було закрито з 28.02.2022, а тому у посадових осіб відповідача була відсутня об`єктивна можливість повноцінного доступу до орендованих приміщень, судом відхиляються. Суд відмічає, що, по-перше, вказані доводи відповідача є суперечливою правовою позицією відповідача у спорі, який одночасно при розгляді даної справи також посилався взагалі на відсутність працівників відповідача на робочих місцях через їх евакуацію. По-друге, відповідачем не надано доказів того, що працівникам відповідача для доступу до орендованих приміщень необхідно перетинати державний кордон, та відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що доступ працівників відповідача до орендованих відповідачем приміщень на контрольованій зоні на території пункту пропуску через державний кордон України в аеропорті здійснюється не через пункти пропуску для пасажирів на підставі закордонних паспортів, а на підставі перепустки через службові пункти контролю. Відтак, ці доводи відповідача є хибними.

Отже, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем встановленого підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23 обов`язку надати позивачу довідки про чистий дохід в орендованому приміщенні за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021, а також січень та лютий 2022.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

За приписами ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права «pacta sunt servanda», відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також, згідно з ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Також, приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За вказаних обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу за Договором № 80.1-14/1-23 довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за вересень 2021, жовтень 2021, листопад 2021, грудень 2021, січень 2022 та лютий 2022, підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи по суті відповідач також посилався на подане ним до суду 16.02.2022 клопотання, про долучення до матеріалів справи, як зазначив відповідач, судової практики, а саме рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі №911/861/21 за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до ТОВ «Київріанта».

З цього приводу суд зазначає, що вказані судові рішення у справі №911/861/21 були постановлені в господарській справі з іншим складом учасників, ніж склад сторін у справі №911/2226/22, а тому надані відповідачем докази не є належними та допустимими доказами для встановлення обставин у справі №911/2226/22.

Так, відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, джерела права, що застосовуються судом, визначені в ст.11 Господарського процесуального кодексу України. Судове рішення суду першої інстанції та апеляційного суду в іншій судовій справі не віднесені до джерел права відповідно до ст.11 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч.1-5 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача у спорі в частині посилання відповідача на судові рішення у справі у справі №911/861/21.

Крім того, суд також зазначає, що відповідно до ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України верховенство права є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства. Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у свої рішеннях зазначав, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - до сторін провадження та до національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010).

Як вказував також Верховний Суд, складовою юридичної визначеності є принцип res judicata. Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicata можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано (п.8.15 постанови Верховного Суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020).

Питання щодо виконання відповідачем обов`язку з надання позивачу довідок про чистий дохід за Договором №80.1-14/1-23, на підставі якого заявлені позовні вимоги у справі №911/2226/22, між тими самими ж сторонами (позивач та відповідач) вже було предметом судового розгляду у справі №911/2982/21. Рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/2982/21 встановлено невиконання відповідачем зобов`язання, передбаченого підпунктом 2.2.2 Договору № 80.1-14/1-23, а саме зобов`язано відповідача надати позивачу довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, за квітень 2021, травень 2021, червень 2021, липень 2021 та серпень 2021, а також стягнуто штраф в сумі 71100,00 грн.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт невиконання відповідачем зобов`язання, передбаченого підпунктом 2.2.2 Договору №80.1-14/1-23.

Відповідач, укладаючи з позивачем Договір № 80.1-14/1-23, добровільно взяв на себе зобов`язання надавати позивачу довідки про чистий дохід та погодився нести відповідальність у вигляді сплати штрафних санкції позивачу у разі прострочення виконання такого основного зобов`язання, однак основне зобов`язання з надання позивачу довідок про чистий дохід не виконує, штрафні санкції не сплачує.

Як вказував при цьому Верховний Суд (постанова від 15.05.2019 у справі №917/803/18, постанова від 31.03.2021 у справі №923/875/19), цивільне законодавство ґрунтується на принципі добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.

Так, принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venirecontra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Пунктом 4.3 ст. 4 Договору №80.1-14/1-23 встановлено, що в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 100,00 грн без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

З урахуванням зазначеного, заявлений позивачем штраф за своєю правовою природою є неустойкою. Разом з тим, суд зауважує, що позивачем при пред`явленні позову в частині вимог про стягнення штрафу не враховано, що відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором №80.1-14/1-23 не передбачено нарахування неустойки понад передбачений ч.6ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення неустойки з відповідача підлягають частковому задоволенню, а саме в межах таких штрафних санкцій за шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано:

№Місяць, за який не подана довідка відповідачемДата виникнення порушенняДата припинення нарахування штрафних санкцій (сплив 6 місячного строку)Період, за який позивачем заявлено штраф (неустойку)Сума неустойки, заявлена позивачемСума неустойки, присуджена судом в межах 6 місячного строку
105.202108.06.202108.12.202101.08.-31.08.00
206.202108.07.202108.01.202201.08-31.08.00
307.202108.08.202108.02.202208.08-31.08.00
405.202108.06.202108.12.202101.09-30.09.00
506.202108.07.202108.01.202201.09-30.09.00
607.202108.08.202108.02.202201.09-30.09.00
708.202108.09.202108.03.202208.09-30.09.00
805.202108.06.202108.12.202101.10-31.10.00
906.202108.07.202108.01.202201.10-31.10.00
1007.202108.08.202108.02.202201.10-31.10.00
1108.202108.09.202108.03.202201.10-31.10.00
1209.202108.10.202108.04.202208.10-31.10.00
1301.202208.02.202208.08.202208.02-31.07.7400
1402.202208.03.202208.09.202208.03-31.07.4600
1509.202108.10.202108.04.202201.12-31.07.2900
1610.202108.11.202108.05.202201.12-31.07.5900
1711.202108.12.202108.06.202208.12-31.07.8300
1812.202108.01.202208.07.202208.01-31.07.8200
Всього:00

За таких обставин доводи позивача у спорі про нарахування відповідачу відповідно до пункту 4.3 ст. 4 Договору №80.1-14/1-23 за несвоєчасне надання довідок про чистий дохід за звітні періоди травень 2021-лютий 2022 неустойки у розмірі 100,00 грн за кожний календарний день прострочення є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та відповідачем не спростовані.

Доводи відповідача про тотожність позовних вимог у справі №911/2226/22 позовним вимогам позивача до відповідача, які розглянуті у межах справи №911/2982/21, та неможливість у зв`язку з цим притягнення відповідача до юридичної відповідальності двічі за одне і те саме порушення судом відхиляються. По-перше, суд відмічає, що вказані доводи мають ознаки суперечливої правової позиції відповідача у спорі, який при розгляді цієї справи заперечував наявність будь-якого порушення з боку відповідача. По-друге, позовні вимоги у справі №911/2226/22 не є тотожними позовним вимогам у справі №911/2982/21, яка розглянута і щодо є якої є рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 №911/2982/21 (опубліковане в Єдиному реєстрі судових рішень: reyestr.court.gov.ua/Review/103905957, дата набрання законної сили: 03.05.2022), оскільки у справі №911/2982/21 періодами нарахування неустойки є з 01.04.2021 по 31.07.2021, тобто інші періоди прострочення, ніж заявлені у справі №911/2226/22. Відтак, ці доводи відповідача є хибними.

Отже, позовні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 159400,00 грн підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 132000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір в загальному розмірі 4962,00 грн, з яких: 2481,00 грн за майнову вимогу про стягнення штрафу в розмірі 159400,00 грн та 2481,00 грн за немайнову вимогу про зобов`язання надати довідки про чистий дохід.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4535,53 грн витрат зі сплати судового збору (2481х132000: 159400= 2054,53+2481=4535,53).

Керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 70, ідентифікаційний код 36953886) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08301, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) 132000 (сто тридцять дві тисячі) грн 00 коп. неустойки та 4535 (чотири тисячі п`ятсот тридять п`ять) грн 53 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД" (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 70, ідентифікаційний код 36953886) виконати зобов`язання, встановлене у підпункті 2.2.2 пункту 2 договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю №80.1-14/1-23 від 09.09.2014, а саме надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08301, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за вересень 2021, жовтень 2021, листопад 2021, грудень 2021, січень 2022 та лютий 2022.

4. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД в частині стягнення 27400,00 грн неустойки відмовити.

5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2023.

Суддя О.О. Третьякова