ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 Справа № 914/938/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., розглянувши справу

за позовом: Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАГРАВА ОГО»

про: стягнення 24 296,02 грн.,

без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАГРАВА ОГО» про стягнення 24 296,02 грн.

27.03.2023р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, ухвалив: вищевказану позовну заяву залишити без руху; надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

05.04.2023р. позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№8586/23.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Про розгляд справи позивач та відповідач належним чином повідомлені за адресами, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, процесуальний документ щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дій щодо належного повідомлення учасників справи про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги.

Відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

Відповідно до Статуту, ЛКП «Львівський ліхтар» створене з метою управління багатоквартирними будинками, забезпечення належного утримання, ремонту спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території.

ЛКП «Львівський ліхтар» (КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об`єктів») є управителем багатоквартирних будинків, в тому числі і будинку №9 по вул.Тобілевича у м.Львові, та у відповідності до укладених договорів надає послуги з управління.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію, права власності, нежитлове приміщення, загальною площею 181,3 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Тобілевича,9 зареєстроване, як приватна власність ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО».

01.03.2020 року між ЛКП Львівський ліхтар» в особі директора Шпака І.М. та ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО» в особі директора Глубіша М.І. був укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

У відповідності до п.1 укладеного договору, управитель, тобто ЛКП «Львівський ліхтар», зобов`язується надавати співвласникам (орендарям) послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою м.Львів, вул.Тобілевича,9, а співвласник (орендар) зобов`язується оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

У відповідності до п.2 договору, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управлінням багатоквартирним будинком, що міститься в додатку 1 до договору.

Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, поточний ремонт спільного майна, тощо.

У відповідності до п.8 укладеного договору, вартість послуги з управління по нежитловому приміщенні, загальною площею 181,3 кв.м. становить 674,44 грн/міс.

Згідно п.9 укладеного договору, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступним за розрахунковим.

У відповідності до п.39 договору, управитель має право змінити ціну на послугу з управління протягом дії даного договору виключно у випадках зміни мінімальної зарплати та зміни ціни на електроенергію.

В зв`язку із зміною мінімального розміру заробітної плати в січні 2021 року та грудні 2021року і було змінено вартість послуги з управління.

ЛКП «Львівський ліхтар» у позовній заяві ствердив, що виконує умови укладеного договору з управління та надає послуги у відповідності до кошторису, який долучено до матеріалів позовної заяви.

Так, прибирання прибудинкової території проводиться двірником, за яким закріплена вказана територія, згідно акту прибиральної площі від 01.04.2022 року.

Дератизація вищевказаного будинку проводиться 2 рази на рік, підприємством з яким укладено угоду, а саме ОКП ЛМР «Профілактична дезінфекція» згідно актів приймання-передачі наданих послуг (по всій території обслуговування ЛКП).

У відповідності до звіту, здійснювалися роботи з поточного ремонту у будинку №9 по вул.Тобілевича у м.Львові та проводилася перевірка та прочищення димових і вентиляційних каналів. А також в межах підготовки до осінньо-зимового та весняно-літніх періодів 2020-2022 р.р. проводилися загальні огляди будинку зі складанням відповідних актів.

Як стверджує позивач, на виконання умов укладеного договору від 01.03.2020 року, ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО» перерахувало в травні 2020 року на рахунок ЛКП «Львівський ліхтар» за надані послуги з управління кошти в розмірі 2 023,40 грн., надалі оплату не здійснювало.

ЛКП «Львівський ліхтар» зазначено, що 18.08.2022 року надіслало претензію на адресу відповідача на суму 18 746,44 грн. Проте, заборгованість погашена не була.

Оскільки відповідач не виконав умови договору в частині проведення повної та своєчасної оплати за послуги з управління будинком за період з березня 2020р. по лютий 2023р. у розмірі 24 296,02 грн., позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із даним позовом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За період з березня 2020р. по лютий 2023р. позивач належним чином надавав відповідачу послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: м.Львів, вул.Тобілевича, 9. Докази надання таких послуг (виконання робіт) додані до позовної заяви.

З березня 2020р. по лютий 2023р. за умовами договору пропорційно займаній площі позивачем за договором нараховано відповідачу 24 296,02 грн вартості наданих послуг.

Суд погоджується з доводами позивача, що обов`язок оплати послуг з управління багатоквартирним будинком покладений на відповідача, як на споживача, який на законних підставах є власником частини нерухомого майна, що знаходиться у багатоповерховому будинку за адресою: м.Львів, вул.Тобілевича, 9.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок - житловий будинок, у якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію, права власності, нежитлове приміщення, загальною площею 181,3 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Тобілевича,9 зареєстроване, як приватна власність ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО».

А отже, ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО» є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м.Львів, вул.Тобілевича,9.

Відповідач, як власник нежитлового приміщення у будинку, отримує від позивача послугу з управління багатоквартирним будинком та є споживачем і має обов`язки, які передбачені договором, а саме стосовно здійснення витрат на надання вищезазначеної послуги пропорційно до його частки співвласника (орендаря).

Матеріалами справи доведено той факт, що відповідач є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Тобілевича,9 та зобов`язаний утримувати майно, яким він користується.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою для виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Пунктами 1, 2 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 2 ст.382 Цивільного кодексу України встановлено, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відтак, частиною 2 ст. 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»:

-багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

-нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового Фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

-спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія:

-управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку;

-частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Отже, власники нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку нарівні з власниками квартир у цьому будинку є співвласниками спільного майна такого багатоквартирного будинку.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до частин другої та третьої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, оскільки він фактично користувався ними.

Так, 01.03.2020 року між ЛКП Львівський ліхтар» в особі директора Шпака І.М. та ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО» в особі директора Глубіша М.І. був укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Пунктом 28 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з 01.03.2020 року та укладається строком на один рік.

Згідно з п.29 договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік.

Відповідно до п.1 договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам (орендарям) послугу з управління багатоквартирним будинком (надалі послуга з управління), що розташований за адресою: м.Львів, вул.Тобілевича,9 (надалі будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, у період з березня 2020р. по лютий 2023р., надав послуги з управління багатоквартирним будинком, що підтверджується матеріалами справи та встановлено судом.

У відповідності до п.8 укладеного договору, вартість послуги з управління по нежитловому приміщенні, загальною площею 181,3 кв.м. становить 674,44 грн/міс.

У відповідності до п.39 договору, управитель має право змінити ціну на послугу з управління протягом дії даного договору виключно у випадках зміни мінімальної зарплати та зміни ціни на електроенергію.

В зв`язку із зміною мінімального розміру заробітної плати в січні 2021 року та грудні 2021року і було змінено вартість послуги з управління.

ЛКП «Львівський ліхтар» виконує умови укладеного договору з управління та надає послуги у відповідності до кошторису, який долучено до матеріалів позовної заяви.

За таких обставин, за послуги, надані позивачем у період з березня 2020р. по лютий 2023р., відповідач мав сплатити грошові кошти у загальному розмірі 24 269,02 грн.

Згідно п.9 укладеного договору, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступним за розрахунковим.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки у повному обсязі.

За таких обставин, у ТзОВ «ЗАГРАВА ОГО» утворилась заборгованість перед ЛКП «Львівський ліхтар» у розмірі 24 269,02 грн.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів того, що він звертався до позивача із скаргами щодо наданих послуг (ненадання чи надання неналежної якості, як от актів-претензій), в період, за який розрахована позивачем плата за надані послуги.

Факт надання позивачем послуг на суму 24 296,02 грн. встановлений судом та підтверджений матеріалами справи, відповідач належних та допустимих доказів сплати боргу не подав, не надав і обґрунтованих заперечень про причини невиконання господарського зобов`язання, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми є правомірною та обґрунтованою.

Відповідач про дійсність отримання послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 24 269,02 грн. є обґрунтованими.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак, підлягають до задоволення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № від 13.03.2023р. на суму 2 684,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАГРАВА ОГО» (місцезнаходження: Україна, 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Тобілевича, будинок 9; ідентифікаційний код - 43495543) на користь Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» (місцезнаходження: Україна, 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 78; ідентифікаційний код -20807029) 24 296,02 грн. заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком та 2 684,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.