ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 Справа № 917/1192/22

Суддя Іванко Л.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянка, 65Б, м.Полтава, 36022,

до відповідача Північно - Східного офісу Держаудитслужби, майдан Свободи, б.5, Держпром, 4 під`їзд, 10 пов., м.Харків, 61022,

про стягнення 30 537,52 грн

встановив:

28.09.2022 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до Північно - Східного офісу Держаудитслужби про стягнення 30 537,52 грн, з них: 25821,98 грн - заборгованість за фактично спожиту активну електричну енергію за період з 01.12.2021 по 31.12.2021, 410,31 грн - пеня, 3842,56 грн - інфляційні, 462,67 грн - 3% річних.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору про постачання електричної енергії споживачу № 378 від 14.12.2021 року в частині розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою господарського суду від 03.10.2022 позовну заяву залишено без руху, позивача зобов`язано усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Станом на 18.10.2022 року позивачем подано докази усунення недоліків даної заяви, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 24.10.2022 позовну заяву ТОВ "Полтаваенергозбут" прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/1192/22. Постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

14.11.2022 на адресу суду надійшов відзив (вх.№ 8650) на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що вимогу позивача щодо стягнення заборгованості на загальну суму 30537,52 грн вважає необгрунтованою та безпідставною, в зв"язку, з чим, в задоволенні позову просить відмовити.

22.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ 9017), в якій позивач на підставі викладеного стверджує, що відповідач не надав належних доказів, які б спростували наявність у нього заборгованості перед позивачем в розмірі 30537,52 грн.

30.11.2022 відповідачем подано заперечення (вх.№ 9343) на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що в грудні 2021 року діяли два, а не один договори про постачання електричної енергії споживачу, укладені між ТОВ «Полтаваенергозбут» та Офісом, а саме: договір про постачання електричної енергії споживачу № 224 від 15.12.2020 (далі - договір № 224) та договір про постачання електричної енергії споживачу № 378 від 14.12.2021 (далі - договір № 378). А тому, на переконання відповідача, твердження позивача про те, що "..укладений між сторонами по справі договір, за яким позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173,174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковими до виконання сторонами, - не відображає повної необхідної інформації, що має значення для розгляду цієї судової справи.

Про відкриття провадження у справі сторони повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В зв`язку з необхідністю подання сторонами доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення судом відклалося на відповідний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив.

Відповідно до п.1.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ), постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до ПРРЕЕ) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

14.12.2021 року між ТОВ «Полтаваенергозбут» та Північно-східним офісом Держаудитслужби укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 378 (далі - Договір) на грудень 2021 року по об`єктах: м. Полтава, вул. Шевченка, 1, ЕІС-код точки: 62Z144; м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 80-Г, ЕІС-код точки: 62Z413.

За цим Договором, згідно п.2.1, Постачальник продає електричну енергію (код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі: Код ДК 021:2015 - 09310000-5-Електрична енергія) (далі - товар, електрична енергія) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

За п.2.3. Договору, очікуваний обсяг постачання електричної енергії становить 4418 кВт та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Відповідно до п.5.1. Договору вартість цього договору становить 19000,00 грн, в тому числі ПДВ 3166,67 грн. Ціна за 1 кВт складає 4,30 грн, у тому числі ПДВ 0,71 грн. Вартість цього Договору та ціна за одиницю Товару може змінюватися у випадках передбачених ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», у випадках передбачених ст.651 Цивільного кодексу України, а також у разі встановлення ціни органами державної або виконавчої влади.

Відповідно до п. 5.7. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п.2.3.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 місяць.

Пунктом 5.9. Договору встановлено, що оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем або протягом строку зазначеного у комерційній пропозиції. За відсутності у зазначеному періоді на відповідному рахунку Покупця коштів, виділених на оплату зобов`язань згідно з цим Договором, оплату Покупець здійснює протягом 7 (семи) банківських днів з моменту надходження коштів на рахунок Покупця.

В п. 7.2. ч.1 Договору передбачено зобов`язання споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Положеннями статей 72, 74 Закону України «Про ринок електричної енергії», пунктами 2.3.11., 2.3.14. ПРРЕЕ, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - ККО) встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку.

Відповідно до п.2.3.11 ПРРЕЕ комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", ККО та ПРРЕЕ.

Згідно з п.2.3.14 ПРРЕЕ постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до ККО.

Пунктом 8.6.1 ККО електричної енергії передбачено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (у ролі оператора зчитування даних з лічильників) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 передбачено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

Згідно з п. 12.4.4 «Перехідні положення» ККО до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції щодо ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання, а також приймання результатів вимірювання (показів лічильників) від учасників ринку та/або ППКО, обробки, формування, профілювання, валідації, агрегації та передачі даних комерційного обліку для розрахунків на ринку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії за рахунок коштів, передбачених у тарифі на розподіл/передачу електричної енергії.

Відповідно до п.4.3. ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому ККО, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (п.4.12 ПРРЕЕ).

Згідно з п.4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Таким чином, на підставі викладеного позивач зазначає, що обсяги спожитої електричної енергії Північно-східним офісом Держаудитслужби за об`єктами: м. Полтава, вул. Шевченка, 1, ЕІС-код точки: 62Z144; м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 80-Г, ЕІС-код точки: 62Z413 встановлюються оператором системи, яким у даному випадку є АТ «Полтаваобленерго», яке наділено виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії.

ТОВ «Полтаваенергозбут» сформовано рахунок на оплату за грудень 2021 року з фактичними обсягами електроенергії на підставі даних переданих АТ "Полтаваобленерго", що становить 6005 кВт.

Окрім того позивач зазначає, що Відповідачем Позивачу було подано відомості про очікувані обсяги споживання електричної енергії на 2021 рік, відповідно до яких заявлена Відповідачем величина споживання електричної енергії на грудень 2021 року становить 9000 кВт год.

За даними позивача, у період з 01.12.2021 по 31.12.2021 Відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснював, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 25821,98 грн (копія розрахунку заборгованості за споживання активної електричній енергії додається).

Відповідно до абз. 2 п. 5.10 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, крім випадків, визначених у п. 5.9. даного договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, Відповідачу нараховано:

- 410,31 грн - пеня на суму заборгованості за споживання електричної енергії за період з 26.01.2022р. по 23.02.2022;

- 462,67 грн - 3% річних від простроченої суми за період з 26.01.2022 по 31.08.2022;

- 3842,56 грн - інфляційні донарахування на суму заборгованості за споживання електричної енергії за період з 16.02.2022 по 15.07.2022.

Положенням п.6.1 Договору сторони погодили, що документообіг між Сторонами може здійснюватися одним з таких способів:

або у вигляді електронного документа з накладенням кваліфікованого електронного підпису та кваліфікованої електронної печатки (за наявності); або у паперовому вигляді на паперовому носії.

За даними позивача, Рахунок за грудень 2021 №А22316308 від 17.12.2021 на суму 25821,98 грн та акт купівлі-продажу електричної енергії 17.12.2021 був отриманий представником Відповідача під підпис, та додатково направлений останньому рекомендованим листом 18.01.2022.

Позивач у позові вказує, що відповідач поставлену електричну енергію не оплатив, докази оплати рахунків відсутні, в зв"язку з чим, позивач звернувся з цією позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу в розмірі 30537,52 грн в судовому порядку.

Відповідач у відзиві позовні вимоги вважає безпідставними та необгрунтованими. При цьому зазначає, що позивач не вказав у позовній заяві про договір про постачання електричної енергії споживачу № 224 від 15.12.2020, укладений з Офісом, який діяв до 31.12.2021, та не врахований позивачем при направленні рахунку, акта за грудень 2021.

Отже, у відзиві відповідач звернув увагу, що між ТОВ «Полтаваенергозбут» (Постачальник) та Північно - східним офісом Держаудитслужби (Споживач) протягом періоду з 01.12.2021 по 31.12.2021 діяли 2 (два) договори:

1) договір про постачання електричної енергії споживачу № 224 від 15.12.2020 (далі - договір № 224);

2) договір про постачання електричної енергії споживачу № 378 від 14.12.2021 (далі - договір № 378).

Відповідач зазначив, що договір № 378 підписано між Офісом та ТОВ «Полтаваенергозбут» задля забезпечення необхідного обсягу електричної енергії на 2021 рік, у зв`язку із недостатністю обсягу електричної енергії згідно договору № 224. При цьому, умови договорів № 224 та № 378, зокрема, предмет договору, кінцева дата строку дії договору є однаковими, а саме: постачання електричної енергії; договори № 224 та № 378 діють до 31.12.2021. Договорами визначено однаковий розрахунковий період, а саме: розрахунковим періодом є календарний місяць, що вбачається з п. 5.3 договору № 224, п. 5.7 договору № 378, про що зазначалося Позивачеві листом № 201601-14/397-2022 від 25.01.2022).

Договір № 224 достроково не розірваний, не припинений, зміни до нього після 11.11.2021 не вносилися.

Отже, відповідач вказує, що в грудні 2021 року правовідносини між ТОВ «Полтаваенергозбут» та Офісом врегульовувалися не одним, як вказує позивач, а двома договорами про постачання електроенергії споживачу, а саме договором № 224 та № 378, які є обов`язковими для Сторін.

Відповідно до пп. 2 п. 6.1 договору № 224 Споживач має право отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому Договорі. Аналогічна умова визначена в пп. 2 п. 7.1 договору № 378.

Вартість за 1 кВт за договором № 224 (зі змінами) та № 378 є різною, а саме: вартість за договором № 224 (зі змінами) складає 2,6789 грн. (з ПДВ) та є нижчою за ціну за одиницю товару згідно договору № 378 - 4,30 грн (з ПДВ).

З урахуванням ст. 629, ч. 1 ст. 691 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 56 Закону № 2019, умов договорів № 224 та № 378, Офіс зобов`язаний був оплатити електричну енергію за ціною встановленою в договорі № 224 (зі змінами) - 2,6789 грн. (з ПДВ) (за залишковий обсяг 1487 кВт. год) та в договорі № 378 - 4,30 грн (з ПДВ) (загальний обсяг 4418 кВт. год).

Щодо залишку електричної енергії за договором №224 станом на 01.12.2021 відповідач зазначив, що протягом січня - листопада 2021 року згідно з договором № 224 Офісом використано 37 364 кВт та оплачено 80 121,16 грн, з них:

- у січні 2021 року спожито 2392 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 31.01.2021 та актом, оплачено - 4377,36 грн;

- у лютому 2021 року спожито 3978 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 28.02.2021 та актом, оплачено - 8007,34 грн;

- у березні 2021 року спожито 4220 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 31.03.2021 та актом, оплачено - 8494,45 грн;

- у квітні 2021 року спожито 780 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 30.04.2021 та актом, оплачено - 1570,07 грн;

- у травні 2021 року спожито 4499 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 31.05.2021 та актом, оплачено - 8328,45 грн;

- у червні 2021 року спожито 4978 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 30.06.2021 та актом, оплачено - 10020,24 грн;

- у липні 2021 року спожито 4077 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 31.07.2021 та актом, оплачено - 9026,87 грн;

- у серпні 2021 року спожито 3005 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 31.08.2021 та актом, оплачено - 7318,38 грн;

- у вересні 2021 року спожито 3017 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 30.09.2021 та актом, оплачено - 7 347,60 грн;

- у жовтні 2021 року спожито 3913 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 31.10.2021 та актом, оплачено - 9529,72 грн;

- у листопаді 2021 року спожито 2505 кВт, що підтверджується рахунком А22311155 від 30.11.2021 та актом, оплачено - 6100,68 грн.

За даними відповідача, станом на 01.12.2021 залишкові обсяги постачання Споживачу електроенергії по договору № 224 становили 1487 кВт. год., що підтверджується відповідними рахунками, актами.

Відповідно до абз. 4 п. 5.5 р. 5 «Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії» договору № 224 оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем належно оформленого рахунку.

Відповідно до пп. 2 п. 7.2. договору № 224 постачальник зобов язується нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРРЕЕ та цим Договором та додатками до нього.

Згідно з ч. 1 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

Отже, на переконання відповідача, надання ТОВ «Полтаваенергозбут» належно оформленого рахунку Офісу за договором № 224 є зустрічним виконанням зобов`язання щодо його оплати. Однак, відповідач стверджує, що всупереч ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України та вказаних умов договору № 224, рахунок та акт купівлі - продажу від ТОВ «Полтаваенергозбут» на оплату електричної енергії за грудень 2021 року по договору № 224 до Споживача не надходили.

Щодо відсутності можливості здійснення оплати за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року по договору № 224, у зв`язку з не направленням ТОВ «Полтаваенергозбут» рахунку та акта за грудень 2021 року за договором № 224, відповідач посилається на пп. 2 п. 7.2 договору № 224 яким визначено, що постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ, цим Договором та додатками до нього.

Отже, на переконання відповідача, виставлення рахунку та акту Офісу (Споживачеві) за договором № 224 є обов`язком ТОВ «Полтаваенергозбут» (Постачальником).

Факт невиконання Постачальником зобов`язання, визначеного зокрема пп. 2 п. 7.2 договору № 224, щодо виставлення належно оформленого рахунку за грудень 2021 року на 1487 кВт. год (залишковий обсяг постачання Споживачу електроенергії за договором № 224) та акта, унеможливило подальше виконання Споживачем зустрічного обов`язку - оплати товару за грудень 2021 року.

Щодо рахунка № А22311155 від 17.12.2021 та акта купівлі - продажу електричної енергії за грудень 2021 року на 6005 кВт на суму 25821,98 грн, направленого ТОВ «Полтаваенергозбут» на адресу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, як структурного підрозділу Офісу, відповідач зазначив, що останні видані згідно Договору № 378, а не договору № 224.

Однак, відповідач вказує, що рахунок та акт не відповідають умовам договору № 378, а саме: за договором № 378 придбавалося 4418 кВт на суму 19 000,00 грн, а рахунок і акт виставлено на 6005 кВт на суму 25 821,98 грн.

Зміни до договору № 378, в частині збільшення обсягів постачання електричної енергії, не вносились, що також свідчить про невідповідність рахунку та акта умовам договору № 378.

За вищевикладеного, відповідач стверджує, що рахунок та акт не відповідають п. 2.3, 5.1, пп. 2 п. 7.1, пп. 2 п. 8.2 договору № 378 в частині перевищення обсягу постачання електричної енергії та загальної суми договору № 378, оскільки Офісом згідно договору № 378 придбавалася електрична енергія обсягом 4418 кВт на загальну суму 19 000 грн, а не 6005 кВт на суму 25 821,98 грн, як зазначено в рахунку та акті.

На переконання відповідача, у разі здійснення Офісом оплати за електричну енергію згідно рахунку такі дії призвели б не тільки до порушення ЦК України та договору № 378, а й Бюджетного кодексу України, про що було письмово зазначено Постачальникові (лист від 23.12.2021 № 201601-14/5229-2021) та не враховано останнім.

Відповідач зазначає, що з метою недопущення кредиторської заборгованості в кінці бюджетного періоду Управління неодноразово письмово зверталося до ТОВ «Полтаваенергозбут» (лист від 21.12.2021 № 201601-14/5179-2021, лист від 23.12.2021 № 201601-14/5229-2021), задля приведення у відповідність рахунка та акта до умов договору № 378 та направлення рахунка та акта згідно договору № 224. Отже, на думку відповідача, вищевикладене свідчить, що вимога ТОВ «Полтаваенергозбут» про сплату повної суми, визначеної в рахунку та акті, яка виходить за межі договірних зобов`язань, визначених договором № 378 є такою, що не відповідає договору № 378 та вимогам чинного законодавства України.

За викладеного, відповідач стверджує, що Споживач не відмовлявся від сплати повної суми за фактично спожитий обсяг електричної енергії в грудні 2021 року, а лише мав на меті приведення правовідносин з Постачальником в рамки договорів №№ 224, 378 та вимог діючого законодавства України (лист № 201601-14/397-2022 від 25.01.2022). З огляду на те, що наразі бюджетний період (2021 рік) закінчився та враховуючи, що така несплата виникла внаслідок дій ТОВ «Полтаваенергозбут», на переконання відповідача, підстави для стягнення з Офісу коштів в сумі 26 293,83 грн відсутні. А отже, як наслідок, відсутні підстави для нарахування пені в розмірі 410,31 грн. та 3% річних від простроченої суми за період з 26.01.2022 по 23.02.2022 в розмірі 61,54 грн.

Щодо аргументів Позивача в частині формування рахунка та акта за грудень 2021 року на 6005 кВт на 25 821, 98 грн лише відповідно до договору № 378 у зв`язку з переданими АТ «Полтаваобленерго» даних фактичного спожитого обсягу електроенергії відповідач звертає увагу, що АТ «Полтаваобленерго», як оператор системи розподілу, адміністратор комерційного обліку електричної енергії, постачальник послуг комерційного обліку, формує дані лише щодо обсягів розподіленої, спожитої електричної енергії у визначений проміжок часу, однак не здійснює продаж електричної енергії Офісу.

При цьому, за договорами № 224 та № 378 саме ТОВ «Полтаваенергозбут» є електропостачальником та здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу.

Отже, дані щодо обсягів електричної енергії отримані від АТ «Полтаваобленерго» визначають лише кількість кВт електричної енергії протягом певного періоду (місяця), а не вартість (ціну) 1 (одного) кВт, яка придбавається у ТОВ «Полтаваенергозбут» (Постачальника).

На підставі викладеного відповідач стверджує, що рахунок (рахунки) та акт (акти) мали складатися з урахуванням обсягу (кількості) використаної в грудні 2021 року електроенергії, який отримується від АТ «Полтаваобленерго», однак в частині ціни за одиницю товару відповідати умовам діючих договорів № 224 та 378, які укладені між ТОВ «Полтаваенергозбут» та Офісом.

Таким чином, на переконання відповідача, причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) Відповідача, що полягає у несплаті коштів за спожиту електричну енергію в грудні 2021 року та негативними наслідками для Позивача щодо неотримання відповідних коштів, що виявились результатом таких дій (бездіяльності) немає, оскільки вказані негативні обставини для Позивача виникли внаслідок невиконання Позивачем власного зобов`язання щодо виставлення належного рахунка (рахунків) та акта (актів) Відповідачеві. Крім того, в зв"язку зі зволіканням/не взяттям до уваги листів Управління в яких попереджалося про необхідність своєчасного виставлення належних рахунка та акта, - правові підстави для здійснення платежів за договорами № 224 та № 378 у 2022 році, тобто після закінчення бюджетного періоду 2021 року, відсутні.

У відповіді на відзив позивач підтвердив, що дійсно 15.12.2020 року між Північно-східним офісом Держаудитслужби та ТОВ «Полтаваенергозбут» укладено договір про закупівлю електричної енергії споживачу № 224, відповідно до якого плановий обсяг продажу електричної енергії становить 46292 кВт. год, за ціною 1,83 грн за 1 кВт. год., загальна сума договору становить 84714,36 грн. Внаслідок укладання додаткових угод до договору №224 плановий обсяг продажу електричної енергії становив 38851 кВт. год, за ціною 2,6789 грн з ПДВ за 1 кВт. год.

Відповідно до Відомостей про очікувані обсяги споживання електричної енергії, які були подані Північно-східним офісом Держаудитслужби до ТОВ «Полтаваенергозбут», очікувані обсяги на рік становили 95200 кВт. год, на грудень 2021р.-9000 кВт. год.(копія Відомостей додається до позовної заяви).

Так, 14.12.2021 року між Північно-східним офісом Держаудитслужби та ТОВ «Полтаваенергозбут» укладено договір №378 на грудень 2021 року, з очікуваним обсягом 4418 кВт (п.2.3. Договору), по ціні 4,30 грн з ПДВ за 1 кВт. год., вартістю договору 19000, 00 грн з ПДВ.

За даними позивача, ТОВ «Полтаваенергозбут» сформовано рахунок за грудень 2021 року з урахуванням фактичних обсягів спожитої електричної енергії на підставі даних, переданих АТ «Полтаваобленерго», що становить 6005 кВт. Зробити нарахування та рахунок за грудень 2021 року з різною ціною, як наполягає Відповідач, є незаконним та неможливим.

Отже, на переконання позивача, постачання позивачем відповідачу електроенергії у грудні 2021 року та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергією відповідно до умов Договору №378 від 14.12.2021 та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії згідно виставленого рахунку на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач також заперечує проти доводів відповідача, про відсутність підстав для нарахування пені, інфляційних донарахувань та 3% річних внаслідок невиконання ним власного зобов`язання щодо виставлення належного рахунку та акту Відповідачу.

У направлених до суду запереченнях відповідач вказує що:

- Договір № 224 не зазначений в позовній заяві, але стосується предмета доказування та має бути взятий до уваги при розгляді цієї судової справи, оскільки від діяв в грудні 2021;

- під час підготовки рахунка та акта ТОВ "Полтаваенергозбут" за грудень 2021 року безпідставно не враховано діючий договір № 224.

При цьому, відповідач зазначив, що ним не спростовується загальний обсяг спожитої в грудні 2021 року електричної енергії (6005 кВт). Натомість, відповідач спростовує правильність оформлення рахунку та акта за грудень 2021, про що зазначалося в листах Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, відзиві.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6, ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, встановлено, що 14.12.2021 року між ТОВ «Полтаваенергозбут» та Північно-східним офісом Держаудитслужби укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 378 (далі - Договір) на грудень 2021 року по об`єктах: м. Полтава, вул. Шевченка, 1, ЕІС-код точки: 62Z144; м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 80-Г, ЕІС-код точки: 62Z413.

Матеріалами справи підтвержується факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 в обсязі 6005 кВт*год.

Постачання позивачем відповідачу електроенергії в грудні 2021 року та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергію відповідно до умов Договору №378 від 14.12.2021 та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії згідно виставленого рахунку на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`яань за Договором №378 від 14.12.2021 не сплатив вартість отриманих послуг у встановлені Договором строки, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за грудень 2021 склала 25821,98 грн.

При цьому, відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували достовірність визначених позивачем обсягів спожитої відповідачем електричної енергії та підтверджували інший обсяг електроенергії, докази оплати за грудень 2021 року в матеріалах справи відсутні.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 25821,98 грн заборгованості за договором № 378 про постачання електричної енергії постачальником споживачу від 14.12.2021, за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

В п. 5.10 Договору визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором, крім випадків зазначених у п.5.9 даного договору Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та за прострочення виконання вказаного грошового зобов"язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням вимог ст.625 ЦК України.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Позивачем наведено розрахунок пені за порушення строків оплати за договором про постачання електричної енергії споживачу № 378 від 14.12.2021 в розмірі 410,31 грн за період з 26.01.2022 по 23.02.2022 (розрахунок в матеріалах справи).

Крім того, враховуючи прострочення відповідачем зобов`язань з оплати електроенергії, позивач нарахував відповідачу на прострочені суми оплат 3 % річних за період з 26.01.2022 по 31.08.2022 на суму 462,67 грн, а також інфляційні за період з 16.02.2022 по 15.07.2022 на суму 3842,56 грн (розрахунки річних та інфляційних додаються).

Відповідач заперечень щодо правильності розрахунків позивача, чи контррозрахунків сум річних та інфляційних суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що вони є правильними, заявлений розмір сум: пені, 3% річних та інфляційних відповідає вимогам законодавства та договору.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Північно - Східного офісу Держаудитслужби (майдан Свободи, б.5, Держпром, 4 під`їзд, 10 пов., м.Харків, 61022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянка, 65-Б, м. Полтава, 36022; ідентифікаційний код 42223804) 25821,98 грн. основного боргу, 410,31 грн - пені, 3842,56 грн - інфляційні, 462,67 грн - 3% річних, 2481,00 грн судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.05.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя Іванко Л.А.