ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 Справа № 914/898/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович розглянув матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Цемтрансбуд, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Тепло Буд Експерт, м. Львів, м. Винники,

предмет позову: стягнення 112 371,48 грн,

підстава позову: порушення умов договору поставки від 23.10.2019,

за участю представників:

позивача: Цебак Михайло Семенович,

відповідача: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області 16.03.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Цемтрансбуд до Товариства з обмеженою відповідальністю Тепло Буд Експерт про стягнення 112 371,48 грн.

1.2. Ухвалою суду від 21.03.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.4. Відзиву на позовну заяву не подано.

1.5. У судовому засіданні 14.06.2023 брали участь представники обох сторін, зокрема, від відповідача - Сенюшкович Олеся Іванівна. Проте, після повернення суду з нарадчої кімнати представник відповідача не з`явився та при оголошенні вступної та резолютивної частин рішення був відсутній.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконав свої договірні обов`язки та не оплатив у повному обсязі поставлений позивачем товар. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 92 251,44 грн, а також 18 957,67 грн пені, 1 162,37 грн відсотків річних.

2.2. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, підстав позову не спростував.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Товариство з обмеженою відповідальністю Цемтрансбуд як постачальник і Товариство з обмеженою відповідальністю Тепло Буд Експерт як покупець 23.10.2019 уклали договір поставки № 23/10-19-1, відповідно до якого постачальник повинен поставити позивачу щебінь та пісок.

3.2. Сторонами підписано видаткові накладні № 670 від 18.08.2022 на суму 24 500,10 грн, № 671 від 18.08.2022 на суму 15 250,20 грн, № 682 від 22.08.2022 на суму 8 000,00 грн, № 683 від 22.08.2022 на суму 22 000,00 грн, № 684 від 22.08.2022 на суму 27 000,00 грн, тобто на загальну суму 96 750,30 грн.

3.3. Вантаж перевозився відповідно до товарно-транспортних накладних № 670/1 та №670/2 від 18.08.2022, № 671/1, № 671/2, № 671/3, № 671/4 від 18.08.2022, № 682, № 683, № 684/1 та № 684/2 від 22.08.2022.

3.4. Позивач звертався до відповідача із претензією від 22.09.2022 про необхідність сплати коштів у розмірі 93 751,44 грн та підписати акт звірки, у відповідь на яку відповідач листом від 25.10.2022 повідомив про тяжке економічне становище та просив відтермінувати або розтермінувати оплату вказаних коштів на строк, узгоджений в гарантійному листі.

3.5. Відповідачем 25.08.2022 здійснено платіж в сумі 30 000,00 грн з призначенням платежу «оплата згідно акту звірки від 25.08.2022 р. у сумі 25 000,00 грн», з якого в погашення заборгованості за спірний період позивачем зараховано 4 498,86 грн, а 25 501,14 грн в борг, що виник до 18.08.2022 (згідно з поясненнями позивача в заяві про усунення недоліків при поданні позовної заяви).

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

4.2. Як вбачається із описаних обставин справи, між сторонами виникли правовідносини з поставки товару, до якого застосовуються положення про договір купівлі-продажу.

4.3. Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

4.4. Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

4.5. Відповідно до п. розділу 3 «Ціна та порядок розрахунків» оплата здійснюється у національній валюті України у гривні шляхом перерахування відповідної суми коштів на банківський рахунок постачальника. Покупець сплачує за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до банківських реквізитів останнього. Моментом оплати вважається момент зарахування коштів на рахунок постачальника. Якщо строк оплати припадає на не платіжний день, то останнім днем оплати є перший наступний платіжний день. Тобто сторони не погодили договором строки оплати за поставлений товар, а тому застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

4.6. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.7. Відповідно, відповідач мав обов`язок оплатити отриманий 18.08.2022 та 22.08.2022 в той же день, а у випадку нездійснення такої відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання 19 та 23 серпня відповідно.

4.8. Як встановлено вище, відповідач оплатив лише частково отриманий від позивача товар 25.08.2022, надалі оплати не здійснювались.

4.9. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.10. Враховуючи неспростовану обставину щодо утворення заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 92 251,44 грн, суд доходить висновку про обгрунтованість позовної вимоги про стягнення основної заборгованості у заявленому розмірі.

4.13. Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних та пені, суд зазначає таке.

4.14. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.15. Позивачем нараховано 3 % річних на суму боргу 92 251,44 грн за період прострочення 12.10.2022 15.03.2023. Суд перевірив такий розрахунок і зазначає, що обраний позивачем період прострочення становить 155 днів і 3 % річних становлять 1 175,26 грн. Проте, це більша сума, ніж визначена позивачем, і у суду немає повноважень та підстав виходити за межі позовних вимог. Тому, задоволенню підлягає позовна вимога про стягнення 1 162,37 грн 3 % річних.

4.16. Щодо вимоги про стягнення пені, то відповідно до п. 6.2 договору за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань по п. 3.2 покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. Тому позивач має право нараховувати пеню на суму заборгованості 92 251,44 грн.

4.17. Щодо визначеного позивачем періоду: 01.10.2022 15.03.2023, то враховуючи продовження строків, встановлених ст. 232 Господарського кодексу України, на строк дії карантину, сторона має право визначати період на свій розсуд.

4.18. Здійснивши перерахунок пені за визначений позивачем період, суд зазначає, що такий становить 166 днів, проте, позивачем враховано 150 днів і отримано суму меншу, ніж можна було б отримати за 166 днів. Тому позовна вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в розмірі 18 957,67 грн.

4.19. Враховуючи зазначене, суд підсумовує, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному розмірі.

4.20. Щодо розподілу судового збору, суд зазначає, що у зв`язку з задоволенням позову судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 684,00 грн, підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем.

4.21. Щодо зазначених у позовній заяві орієнтовних витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 750,00 грн, то суд зауважує, що на підтвердження понесених витрат подано договір, акт наданих послуг від 14.03.2023 на суму 750,00 грн та платіжне доручення про сплату 750,00 грн, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвокату Лебідко Юзефи Іванівни. Разом з тим у матеріалах справи відсутній ордер чи довіреність, на підставі яких відповідний адвокат мав би надавати правову допомогу позивачу. За таких обставин у суду відсутні правові підстави присуджувати до стягнення з відповідача вказані позивачем витрати.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тепло Буд Експерт (ідентифікаційний код юридичної особи 39012254, 79019, Львівська область, м. Винники, вулиця Винна Гора, будинок 26, офіс 43) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Цемтрансбуд (ідентифікаційний код юридичної особи 41069451, 79040, м. Львів, вулиця Городоцька, будинок 280, офіс 23) 92 251,44 грн основного боргу, 18 957,67 грн пені, 1 162,37 грн 3 % відсотків річних, 3 434,00 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.06.2023.

Суддя Матвіїв Р.І.