ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВА УХВАЛА
"29" травня 2023 р. м. Черкаси справа № 925/389/23
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому засіданні суду розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління №609 Спецбуд" від 15.05.2023 (вх.суду №8106/23 від 16.05.2023) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі
за позовом Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Г.Сагайдачного,12
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління №609 Спецбуд", м.Черкаси, вул.Нечуя Левицького,55
без участі повноважних представників сторін.
При закритті провадження у справі питання про розподіл судових витрат вирішено не було.
Згідно з п.3 ч.1, ч.2-4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Ухвалою суду від 16.05.2023 заяву призначено до розгляду у судове засідання 29.05.2023.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання. Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.
Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення.
Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
В обґрунтування розрахунку судових витрат представник відповідача посилається на додаток до договору про надання правової допомоги з розрахунками витрат (а.с. 43):
1. Первісна консультація 0,5 години 500 грн;
2. Консультація із вивченням матеріалів 0,5 години 500 грн;
3. Вивчення матеріалів та нормативної бази для складання відзиву на позов 4 години 4000 грн;
4. Складання позовної заяви 4 години 4000 грн;
5. Складання та підписання сторонами додатків до відзиву на позов (попередній розрахунок судових витрат, акт прийому-передачі наданих послуг, договір доручення, додаткова угода №1 до договору) 1 година 1000 грн;
6. Вивчення відповіді на відзив 1 година 1000 грн;
1. Первісна консультація 0,5 години 500 грн;
2. Консультація із вивченням матеріалів 0,5 години 500 грн;
3. Вивчення матеріалів та нормативної бази для складання відзиву на позов 4 години 4000 грн;
4. Складання відзиву на позов 4 години 4000 грн;
5. Складання та підписання сторонами додатків до відзиву на позов (попередній розрахунок судових витрат, акт прийому-передачі наданих послуг, договір доручення, додаткова угода №1 до договору) 1 година 1000 грн;
До договору-доручення про надання правової допомоги підписано додаткову угоду №1 від 13.04.2023 (а.с. 61 зворот) про порядок визначення об`єму послуг та порядку сплати Клієнтом гонорару Адвокату.
Договір-доручення про надання правової допомоги від 13.04.2023 (а.с. 62-63) не містить вартості виконаних робіт та ціни договору, суми винагороди.
Позивач на заяву відповідача про прийняття додаткового рішення відреагував письмовими запереченнями (вх. суду №8878/23 від 26.05.2023 з доказами направлення відповідачеві) та вказав з посиланням на норми ГПК України, що покладати витрати на позивача при закритті провадження у справі можливо лише при доведеності протиправності поведінки позивача та необґрунтованості його дій з доведеністю ступеня вини, з посиланням на практику Верховного Суду.
Відразу після отримання відзиву та додатків до нього про підтвердження факту реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН позивач звернувся в суд з заявою про закриття провадження за відсутністю предмету спору. Заява була задоволена судом, що свідчить про відсутність протиправної поведінки позивача.
Позивач вказує на відсутність у справі доказів та доводів відповідача про "штучність" та необґрунтованість позову. В задоволенні заяви просить відмовити повністю.
Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:
ч.1 ст.3. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
ч.1 і 2 ст.4. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням;
ч.1-4 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;
ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;
ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;
ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;
ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;
ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами;
ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись; якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (…);
п.3 ч.1, ч.2-4 ст.244. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":
п.4 і 9 ч.1 ст.1. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
ч.3 ст.4. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності);
ч.1 ст.26. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (…);
ст.30. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час;
Згідно з положеннями Цивільного кодексу України:
ч.1, 3 ст.237. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.
Позивач категорично заперечує проти покладення на нього витрат на правову допомогу, понесених відповідачем, з посиланням на вимоги ч.5 та ч.8 ст. 129 ГПК України: пов`язаність цих витрат з розглядом справи, обґрунтованість понесених витрат та їх пропорційність до предмету спору, а також значення справи для сторін та вплив результату розгляду справи на репутацію сторони чи на прояв публічного інтересу. Також просить врахувати поведінку сторін під час розгляду справи та вплив поведінки на тривалість вирішення спору, дії сторін по позасудовому врегулюванню спору, складність справи, ознаки зловживання правом кожною зі сторін тощо.
Позивач вказує, що у разі закриття провадження у справі ч. 5 ст. 130 ГПК України - відповідач має право заявити про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись ст.ст.129, 244 ГПК України, господарський суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване управління №609 Спецбуд" від 15.05.2023 (вх.суду №8106/23 від 16.05.2023) задовольнити частково.
1000,00 грн (одна тисяча гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
Решту понесених витрат покласти на відповідача та не стягувати.
Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.
Повне додаткове рішення складено і підписано 08.06.2023.
Суддя Г.М.Скиба