За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"
про ухвалення додаткового рішення
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"
на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК-Груп"
про стягнення 50 836,40 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчк О.О.
Представники учасників процесу:
від позивача не з`явився
від відповідача не з`явився
від ДВС не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фермерське господарство "Агроінвест-Топилище" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК-ГРУП" про стягнення 50 836,40 грн, а саме: 50 000,00 грн попередньої оплати та 836,40 грн трьох процентів річних за договором № 65/12 купівлі-продажу від 31.07.2012.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2014 (суддя Удалова О.Г.) позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК-Груп" на користь Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" 50 000,00 грн основного боргу, 836,40 грн 3% річних та 1 720,50 грн витрат по сплаті судового збору.

04.03.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/23717/13 видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2021 (суддя Турчин С.О.) постановлено замінити сторону (стягувача) у справі № 910/23717/13 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/23717/13 від 28.01.2014, яке набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 у справі № 910/23717/13 Фермерське господарство "Агроінвест-Топилище" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС".

06.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" подано скаргу на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якій заявник просить визнати незаконними дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 10.02.2023 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 розгляд вказаної скарги призначено на 20.03.2023. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 скаргу задоволено. Повний текст ухвали підписано 12.04.2023.

18.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" надійшла заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з органу ДВС витрати на правничу допомогу в розмірі 8 400,00 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2023 заяву ТОВ "Компанія "НОТАПС" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.06.2023.

Копія вказаної ухвали отримана позивачем та органом ДВС 25.05.2023, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 605 та 591, а відповідачем (боржником) - 06.05.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 613.

У судове засідання 05.06.2023 представники учасників справ та ДВС не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/23717/13, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У поданій позивачем у даній справі скарзі від 06.03.2023 № 06-2/03 на дії ДВС повідомлено про понесення у майбутньому витрат, пов`язаних з розглядом скарги, об`єм розмір та обсяг яких станом на момент звернення зі скаргою визначити неможливо, однак зазначено, що розмір понесених судових витрат не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України та рекомендованих ставок, котрі пропонуються Радою Адвокатів відповідного регіону.

У заяві про ухвалення додаткового рішення від 14.04.2023 № 14-4/04 щодо розподілу судових витрат позивачем такий розмір визначено в розмірі 8 400,00 грн, на підтвердження чого заявником (позивачем) додано договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 04-01-2023/1 від 04.01.2023, укладений між ним позивачем (замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець), акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.04.2023.

Оцінивши подані докази, судом встановлено наступне.

Представник ТОВ "Компанія "НОТАПС" Грищенко О.М. є адвокатом, що підтверджується відомостями, розміщеними в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Як зазначено вище, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (виконавець) укладено договір № 04-01-2023/1 від 04.01.2023 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «НК Груп» та Печерським ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), що виникли у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 911/23717/13 від 04 березня 2014 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Печерським ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 911/23717/13 від 04 березня 2014 року, стягнення з боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до Печерського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 911/23717/13 від 04 березня 2014 року з врахуванням ЗУ «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність Печерського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 911/23717/13 від 04 березня 2014 року за наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

У п. 3.1 договору сторони погодили, що вартість виконання передбаченого цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 200,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів відповідно до пункту 1.1 договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості здійснення аналогічного роду комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та робіт виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 000,00 грн; судові засідання - 2 000,00 грн за одне судове засідання; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання останніх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - з розрахунку 1 200,00 грн./год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи № 911/23717/13 за скаргою ТОВ «Компанія «НОТАПС» на бездіяльність державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва у справі № 911/23717/13 від 04 березня 2014 року.

Згідно з п. 3.8 договору сторони погодили та визначили, що заохочувальний розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, відповідно до пункту 1.1, 2.1 договору) визначається на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Договір вважається укладеним з дня його підписання та діє до його повного виконання (п. 6.1 договору).

З акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.04.2023, який підписаний у двосторонньому порядку повноваженими представником позивача та адвокатом, вбачається, що адвокатом Грищенком О.М. у період з 04.01.2023 по 12.04.2023 були надані позивачу наступні послуги:

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належне обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. № 06-2/03 від 06.03.2023 ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04 березня 2014 року у справі № 911/23717/13. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва скарги вих. № 06-2/03 від 06.03.2023 ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04 березня 2014 року у справі № 911/23717/13 (5 годин);

- додаткова оплата (гонорар) адвоката на підставі пункту 3.8. договору № 04-01-2021/1/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 04.01.2023 у зв`язку з прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі № 911/23717/13 за скаргою вих. № 06-2/03 від 06.03.2023 ТОВ «Компанія «НОТАПС»» на дії державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04 березня 2014 року у справі № 911/23717/13 - 2 400,00 гри.

Так, загальна вартість вказаних послуг по акту склала 8 400,00 грн.

Печерським районним відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу під час розгляду скарги на бездіяльність ДВС та заяви про розподіл судових витрат суду не надано.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц , в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція щодо можливості зменшення судових витрат з ініціативи суду, без клопотання заінтересованої сторони викладено також у постановах Верховного суду від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 та від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20.

Щодо включення до складу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом скарги на дії Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), гонорару адвоката в розмірі 2 400,00 грн (гонорар успіху), суд зазначає таке.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи з власних міркувань.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням викладеного та критеріїв, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд зазначає, що заявлений до стягнення заявником з органу ДВС гонорар адвоката в розмірі 2 400,00 грн не відповідає вказаним критеріям, оскільки не має характеру необхідного, не містить обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а відшкодування матиме надмірний характер для органу Державної виконавчої служби (подібний висновок щодо гонорару успіху викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє у покладенні заявлених позивачем до стягнення витрат в розмірі 2 400,00 грн на Печерський районний відділ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено також у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 911/2410/13.

Стосовно витрат скаржника (заявника) про покладення на відділ ВДВС на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн суд зазначає, що органом виконання не подано до суду заперечень щодо неспівмірності або необґрунтованості таких вимог, у зв`язку з чим суд вважає такі витрати обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у даній справі та покладення на орган ДВС витрат на правничу допомогу скаржника в розмірі 6 000,00 грн (8 400,00 грн - 2 400,00 грн).

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву задовольнити частково.

2. Стягнути з Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (01011, місто Київ, вул. Різницька, будинок 11-Б, код 34979022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (03187, місто Київ, вул. Академіка Глушкова, будинок 40, корпус 5, офіс 526, код 38964292) витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч грн 00 коп.).

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено 20.06.2023.

Суддя О.Г. Удалова