РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2023Справа № 910/5393/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення 7 324,20 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" 7 324,20 грн. в порядку суброгації, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.04.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

20.04.2023 до канцелярії суду (через систему «Електронний суд») від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову.

26.04.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 1 758,79 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 5 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Згідно з статтею 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог подано в строк, тому заява про зменшення позовних вимог приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахування заяви про зменшення позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (страховик) та ПП «Транс Логістик» (страхувальник) укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту № -04-01 від 13.01.2022р., за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Scania G400, д.н. НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З постанови м. Апостолівського районного суду Дніпропетровської області справа №171/270/22 від 27.06.2022 вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 010143 від 15.02.2022 року ОСОБА_1 15.02.2022 року о 06-30 год. на а/д Т-0403, керуючи автомобілем DAF, д/н НОМЕР_2 , під час обгону, не врахував інтервал та здійснив зіткнення з автомобілем «SCANIA», д/н НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

З дня скоєння правопорушення пройшло більше 3 місяців, тому адміністративне стягнення не може бути накладено, а справа підлягає закриттю.

Вищезазначеною постановою суд керуючись ст.ст.33,284, ч.2 ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрив в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

З правового аналізу вказаної норми (п.7 ст. 247 КУпАП) вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/18219/16 від 07.02.20218.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є встановленою.

Відповідно до рахунку СТО (ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс») №DP-2201192 від 16.02.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля Scania G400, д.н. НОМЕР_1 становить 18 256,70 грн. з ПДВ.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника (ПП «Транс Логістик») у розмірі 18 256,70 грн., що підтверджується страховим актом №2226485-1 від 03.06.2022 за договором страхування наземного транспорту №-04-01 від 13.01.2022р. та платіжним дорученням №15936 від 03.06.2022 року.

Також, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» для визначення вартості матеріального збитку автомобіля Scania G400, д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до дослідження фахівця щодо можливого розміру вартості ремонту колісного транспортного засобу вих.. №34167 від 21.03.2023, вартість відновлювального ремонту КТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1 , визначена за витратним підходом, складає 16 972,71 грн. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, щодо можливої вартості ремонту КТЗ, після його аварійного пошкодження, Scania G400, д.н. НОМЕР_1 станом на 15.02.2022 дорівнює без урахування ПДВ на запасні частини та ВТВ: 16 972,71 грн. Строк експлуатації КТЗ не перевищує 4 року. Отже, коефіцієнт фізичного зносу КТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1 складає 0,00 грн.

Згідно статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Так, потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

При цьому, визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки DAF 95 XF430 д.н.з НОМЕР_2 застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів №ЕР.205568767, франшиза становить 0,00 грн., ліміт за шкоду майну - 130 000,00 грн.

25.07.2022 року позивачем направлено відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування на суму 18 256,70 грн.

08.08.2022 року відповідачем сплачено частину страхового відшкодування в розмірі 9 648,51 грн. з призначенням платежу: «Страх.відшкод.по регрес ній вимозі, страх ОСОБА_2 (потер ПП «ТРАНС ЛОГІСТИК») по спр№2004358, без ПДВ, дог. ЕР.205568767 від 24-08021.#0080609».

З наявних в матеріалах справи документів, а саме: страхового акту ПрАТ «ПЗУ Україна» №20414/1, ремонтної калькуляції №20414 від 04.08.2022, розрахунку зносу та листа вих. № 205-31 від 14.02.2023 вбачається, що ПрАТ «ПЗУ Україна» не було погоджено наданий позивачем рахунок №DP-2201192 від 16.02.2022 ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс», а розраховано вартість відновлювального ремонту на підставі ремонтної калькуляції №20414 від 04.08.2022, відповідно до якої вартість ремонту становить 14 906,92 грн. та застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,37.

18.04.2023 відповідачем здійснено доплату страхового відшкодування на користь позивач в розмірі 5 565,41 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №00093296 від 18.04.2023.

Таким чином, загальний розмірі виплаченого відповідачем позивачу страхового відшкодування становить 15 213,92 грн.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки він виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним чином та в повному обсязі та здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 15 213,92 грн. так, розрахунок розміру страхового відшкодування проводився наступним чином: 18 256,70 грн. (вартість відновлювального ремонту згідно рахунку СТО №DP-2201192 від 16.02.2022 - 3 042,78 грн. (податок на додану вартість (ст.. 36.2 Закону) = 15 213,92 грн. (сума страхового відшкодування, належна до виплати).

Отже, з наданого розрахунку відповідача вбачається, що ним вже погоджено наданий позивачем рахунок №DP-2201192 від 16.02.2022 ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» (який при здійсненні виплати у розмірі 9 648,51 грн. не був погоджений та не брався до уваги) та при здійсненні розрахунку не застосовано коефіцієнт фізичного зносу - 0,37.

З наявних в матеріалах справи доказів, суд погоджується з твердженням позивача, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Scania G400, д.н. НОМЕР_1 дорівнює 0.

Також, судом враховано, що позивачем здійснено виплату у розмірі 18 256,70 грн. на рахунок страхувальника та в матеріалах справи відсутні докази документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Пунктом 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З позовної заяви вбачається, що звертаючись з позовом позивачем визначено суму страхового відшкодування в розмірі 16 972,71 грн. без ПДВ на підставі дослідження фахівця щодо можливого розміру вартості ремонту колісного транспортного засобу вих.. №34167 від 21.03.2023.

Страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до дослідження фахівця щодо можливого розміру вартості ремонту колісного транспортного засобу вих.. №34167 від 21.03.2023, вартість відновлювального ремонту КТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1 , визначена за витратним підходом, складає 16 972,71 грн. На підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблено висновок, щодо можливої вартості ремонту КТЗ, після його аварійного пошкодження, Scania G400, д.н. НОМЕР_1 станом на 15.02.2022 дорівнює без урахування ПДВ на запасні частини та ВТВ: 16 972,71 грн. Строк експлуатації КТЗ не перевищує 4 року. Отже, коефіцієнт фізичного зносу КТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1 складає 0,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 1 758,79 грн. (16 972,71 грн. (розмір матеріального збитку) - 0,00 грн. франшиза - 0,00 грн. коефіцієнт фізичного зносу - 15 213,92 грн. (сума виплачена вдповідачем)) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ч.9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 40; ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул.. Казимира Малевича, будинок 31, ) страхове відшкодування в розмірі 1 758 (одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) грн. 79 коп., судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий