ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1316/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, просп. Гагаріна, буд. 22)
до Фізичної особи-підприємця Кухлєєва Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 63344,59 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Харківське підприємство автобусних станцій" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Кухлєєва Олександра Вікторовича, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за штрафи у розмірі 63344,59 грн. Позов обґрунтовано тим, що з січня 2023 року перевізник ФОП Кухлєєв О.В. розпочав частково здійснювати не заїзд на транзитні автостанції, а з лютого 2023 року взагалі перестав здійснювати заїзд на автостанції, які належать позивачу.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду в сумі 2684,00 грн. та 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №008339/1 про вручення ухвали про відкриття провадження у справі від 11.04.2023.

Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №008339/2 з датою вручення (14.04.2023) відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі від 11.04.2023.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Суд констатує, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Матеріалами справи установлено, що 18.01.2022 між позивачем - Акціонерним товариством « Харківське підприємство автобусних станцій» (далі-АТ «ХПАС») та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Кухлєєвим Олександром Вікторовичем було укладено договір № 7/22 про продаж квитків і надання послуг на автостанціях (далі-Договір), відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 якого, предметом цього договору є надання послуг і виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям автобусів та пасажирів автобусних маршрутів згідно з затвердженими розкладами руху на автостанціях м. Харкова та Харківської області, які входять до складу AT «ХПАС». ХПАС надає Перевізникові послуги, пов`язані з відправленням і прибуттям автобусів та пасажирів тих маршрутів, які згідно з дозволами органу державного управління на автомобільному транспорті закріплені за Перевізником.

Згідно з п. 2.2.3. Договору обов`язок Перевізника надати ХПАС належним чином оформлені розклади руху автобусів та таблиці вартості проїзду пасажирів на маршрути, які обслуговує Перевізник.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору обов`язок Перевізника здійснювати відправлення свого транспорту виключно з автостанцій та диспетчерських пунктів, передбачених розкладом руху за певним маршрутом організатором перевезень.

Згідно п. 2.2.10. Договору обов`язок Перевізника про зміни розкладу руху автобусів та відміну (введення нових) міжміських рейсів попереджувати ХПАС не пізніше, ніж за 30 діб.

Відповідно до п. 1.8.4 Статуту AT «Харківське підприємство автобусних станцій» (надалі-АТ «ХПАС») до складу Товариства (без права юридичної особи) входять відокремлені виробничі структурні підрозділи (автостанції, касові та касово-диспетчерські пункти), розташовані в м. Харкові та Харківській області та інші об`єкти, що йому належать.

Так до складу безпосередньо входять автостанції - Харків АС-3 (м. Харків, майдан Захисників України, 6) та Зміївська АС (Харківська обл., м. Зміїв, вул. Широнінців, 1/26), що також підтверджується положенням про відокремлений структурний підрозділ AT «ХПАС».

Із обставин справи убачається, що 02.08.2019 року між Управлінням транспорту Харківської обласної державної адміністрації (надалі-Замовник) та Фізичною-особою підприємцем Кухлєєвим Олександром Вікторовичем (Перевізник) укладено договір № 140 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного Договору організація перевезень пасажирів на міжміському внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування Скрипаї - Харків (станція метро «Академіка Барабашова»), рейсах №№ 1494/1493 та 1496ф/1495ф.

Згідно з п. 2.4.8. вищезазначеного Договору перевізник зобов`язаний забезпечувати відправлення чи прибуття автобусів приміського (міського) автобусного маршруту загального користування тільки з автостанцій та із зупинок, передбачених паспортом приміського (міжміського) автобусного маршруту.

Відповідно до п. 6.1 вищезазначеного Договору строк діє з 09 серпня 2019 року до 08 серпня 2024 року включно та може бути подовжений у разі виконання абзацу 9 пункту 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 (зі змінами).

Також в завіреній перевізником таблиці вартості проїзду на вищезазначеному міжміському внутрішньообласному маршруті зазначаються назви зупинок та автостанцій, які безпосередньо належать AT «ХПАС».

Отже, дозволом для укладення Договору № 7/22 від 18.01.2022 року про продаж квитків і надання послуг на автостанціях є договір № 140 від 02.08.2019 року про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Крім того, як даним Договором, так і дозволом до нього передбачено обов`язок відправлення чи прибуття автобусів відбувається тільки з автостанцій та із зупинок.

Як зазначалося раніше, 18 січня 2022 року між AT «ХПАС» та ФОП Кухлєєвим О.В. укладено договір № 7/22 про продаж квитків і надання послуг на автостанціях.

Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 Договору предметом цього договору є надання послуг і виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям автобусів та пасажирів автобусних маршрутів згідно з затвердженими розкладами руху на автостанціях м. Харкова та Харківської області, які входять до складу ПАТ «ХПАС». ХПАС надає Перевізникові послуги, пов`язані з відправленням і прибуттям автобусів та пасажирів тих маршрутів, які згідно з дозволами органу державного управління на автомобільному транспорті закріплені за Перевізником.

Згідно з п. 5.1.2.1 Договору перевізник сплачує ХПАС штраф за неподачу автобуса в начальний пункт маршруту (зрив рейсу), початок руху автобуса за маршрутом не з автостанції та за незаїзд транзитного автобуса згідно з затвердженим розкладом руху на автостанцію без поважних причин - у розмірі 250 гривень за кожний випадок.

Відповідно до п. 5.2. Договору підставою для матеріальної відповідальності ХПАС і Перевізника є претензії, до яких додаються акти, що оформлюються згідно з матеріалами перевірок посадових осіб, відомостями касового продажу квитків, даними диспетчерських журналів, записами у дорожній документації, завіреними підписами відповідальних осіб. Суми штрафів визначаються на підставі цього договору згідно з претензіями, виставленими не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.3. Договору у разі незгоди з виставленим ХПАС або Перевізником штрафом винна сторона у 10-тиденний термін після надходження претензії в письмовій формі повинна повідомити іншу сторону з обґрунтованістю причин незгоди.

При відсутності обґрунтованої письмової відповіді ХПАС стягує з Перевізника штрафи або відшкодовує Перевізнику штрафи згідно з виставленою претензією.

Відповідно до п. 2.2.10. Договору про зміни розкладу руху автобусів та відміну (введення нових) рейсів попереджати ХПАС не пізніше, ніж за 30 діб.

Згідно з п. 2.2.11. Договору у разі неможливості виконати рейс негайно сповістити про це ХПАС усно та письмово.

Відповідно до п. 5.4. Договору на суму виставлених Стороною штрафних санкцій зменшуються або збільшуються платежі, передбачені пунктом 4.1 укладеного договору. У разі, якщо суми штрафів перевищують суму платежу, Перевізник сплачує суму штрафів на розрахунковий рахунок або в касу ХПАС.

Згідно з п. 10 Договору термін дії договору встановлюється з 07 лютого 2022 року до 08 серпня 2024 року.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що починаючи з січня 2023 року відповідач (перевізник) розпочав частково здійснювати не заїзд на транзитні автостанції, а з лютого 2023 року взагалі перестав здійснювати заїзд на автостанції, які належать AT «ХПАС».

У зв`язку з наведеним позивачем вказано, що станом на 31.01.2023 заборгованість Позивача перед Відповідачем складала 35155,41 грн. З 01.02.2023 Відповідач взагалі перестав здійснювати заїзд на автостанції.

01.03.2023 AT «ХПАС» складено акт про невиконання рейсів по датам та часу відправлення від 01.03.2023 та виставлена претензія від 01.03.2023 № 11/23 за лютий 2023 року, згідно якої утримано штраф в розмірі 40500,00 грн. за незаїзд на транзитні автостанції і зменшився платіж AT «ХПАС» перед ФОП Кухлєєвим О.В. згідно п. 4.1 Договору та склав - (мінус) 5344,59 грн., тобто заборгованість вже ФОП Кухлєєва О.В. перед AT «ХПАС» склала 5344,59 грн., 03.04.2023 AT «ХПАС» складено акт про невиконання рейсів по датам та часу відправлення від 03.04.2023 та виставлена претензія від 03.04.2023 № 11/31 за березень 2023 року, згідно якої утримано штраф в розмірі 58000,00 грн. за незаїзд на транзитні автостанції.

Станом на 06.04.2023 заборгованість Відповідача перед Позивачем склала 63344,59 грн.

Таким чином, AT «ХПАС» згідно складених актів щодо невиконання рейсів та виставлених претензій ФОП Кухлеєву О.В. утримує штрафи за невиконання умов діючого договору.

Проте штраф згідно претензій лишився відповідачем не сплаченим, між тим, відповідач продовжує здійснювати незаїзди на автостанції, на що позивачем у відповідності до п. 5.4 дійсного Договору нараховуються дані штрафи.

Позивачем у позові також вказано про те, що відповідно до акту про невиконання рейсів по датам та часу відправлення від 01.03.2023 та виставленої претензії від 01.03.2023 № 11/23 утримано штраф в розмірі 40500,00 грн. за незаїзд на транзитні автостанції зменшено платіж передбачений пунктом 4.1 Договору, та склав - (мінус) 5344,59 грн., тобто заборгованість вже ФОП Кухлєєва О.В. перед AT «ХПАС» склала 5344,59 грн., 03.04.2023 AT «ХПАС» складено акт про невиконання рейсів по датам та часу відправлення від 03.04.2023 та виставлена претензія від 03.04.2023 № 11/31 за березень 2023 року, згідно якої утримано штраф в розмірі 58000,00 грн. за незаїзд на транзитні автостанції.

Таким чином, заборгованість станом на 04.04.2023 ФОП Кухлєєва О.В. перед AT «ХПАС» становить 63344,59 грн., яка залишилась несплаченою.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - ЗУ "Про автомобільний транспорт") визначення основних термінів: автостанція - споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під`їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів; дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування - документ, який надає право на здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Також, відповідно до ст. 31 ЗУ "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

У відповідності ч. 1, 2, 4 ст. 32 "Про автомобільний транспорт" передбачено, що відносини автомобільного перевізника, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій визначаються договором. Предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям пасажирів. Відправлення чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності - із зупинок, передбачених розкладом руху.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Також, згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У даному випадку, п. 5.1.2.1 Договору сторони передбачили, що перевізник сплачує ХПАС штраф за неподачу автобуса в начальний пункт маршруту (зрив рейсу), початок руху автобуса за маршрутом не з автостанції та за незаїзд транзитного автобуса згідно з затвердженим розкладом руху на автостанцію без поважних причин - у розмірі 250 гривень за кожний випадок.

Відповідно до п. 5.2. Договору підставою для матеріальної відповідальності ХПАС і Перевізника є претензії, до яких додаються акти, що оформлюються згідно з матеріалами перевірок посадових осіб, відомостями касового продажу квитків, даними диспетчерських журналів, записами у дорожній документації, завіреними підписами відповідальних осіб. Суми штрафів визначаються на підставі цього договору згідно з претензіями, виставленими не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.3. Договору у разі незгоди з виставленим ХПАС або Перевізником штрафом винна сторона у 10-тиденний термін після надходження претензії в письмовій формі повинна повідомити іншу сторону з обґрунтованістю причин незгоди.

При відсутності обґрунтованої письмової відповіді ХПАС стягує з Перевізника штрафи або відшкодовує Перевізнику штрафи згідно з виставленою претензією.

Наявні матеріали справи свідчать, що 01.03.2023 AT «ХПАС» складено акт про невиконання рейсів по датам та часу відправлення від 01.03.2023 та виставлена претензія від 01.03.2023 № 11/23 за лютий 2023 року, згідно якої утримано штраф в розмірі 40500,00 грн. за незаїзд на транзитні автостанції і зменшився платіж AT «ХПАС» перед ФОП Кухлєєвим О.В. згідно п. 4.1 Договору та склав - (мінус) 5344,59 грн., тобто заборгованість вже ФОП Кухлєєва О.В. перед AT «ХПАС» склала 5344,59 грн., 03.04.2023 AT «ХПАС» складено акт про невиконання рейсів по датам та часу відправлення від 03.04.2023 та виставлена претензія від 03.04.2023 № 11/31 за березень 2023 року, згідно якої утримано штраф в розмірі 58000,00 грн. за незаїзд на транзитні автостанції.

Отже, встановлено судом, позивачем були направлені на адресу відповідача претензії разом із актами про невиконання рейсів по датам та часу відправлення.

Як зазначає позивач, відповідачем виставлені штрафні санкції сплачені не були, у зв`язку з чим заборгованість за вищезазначеними актами становить 63344,59 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату штрафу за договором у сумі 63344,59 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 63344,59 грн. штрафу обґрунтованими, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

У позові позивач також просить суд покласти на відповідача судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 40000,00 грн.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як свідчать матеріали справи, позивачем - АТ "ХПАС" на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №04/04-01 від 04.04.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер серії АР №1068021 від 06.04.2023.

Проте, позивач - АТ "ХПАС" не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Доказів понесення таких витрат (платіжного документу) позивачем також до суду не надано.

Отже, подані докази на обґрунтування понесення витрат на послуги адвоката, не можуть вважатися належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які безумовно підтверджують факт надання адвокатом послуг у заявленому у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, які поніс позивач у розмірі 40000,00 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вище встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що адвокатом не доведено фактичного розміру понесених ним витрат на суму 40000,00 грн., пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, та невідворотності їх понесення. Таким чином, суд відмовляє АТ "ХПАС" у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в сумі 40000,00 грн. в зв`язку із їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кухлєєва Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, просп. Гагаріна, буд. 22, ) - заборгованість за штрафи у розмірі 63344,59 грн. та 2684,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "12" червня 2023 р.

Суддя Є.М. Жиляєв