ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"16" червня 2023 р. Cправа № 902/449/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,
розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
про стягнення 18 765,90 гривень
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/449/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" до Тульчинської міської ради про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 3 від 17.01.2023 у розмірі 18 765,90 гривень основного боргу за лютий 2023 року.
02.06.2023 Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/449/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" до Тульчинської міської ради про стягнення 18 765,90 гривень заборгованості, відповідно до якого позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Тульчинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" 18 765,90 гривень заборгованості та 2 147,20 гривень судових витрат на сплату судового збору.
06.06.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Тульчинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" 6 500,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу із доказами на підтвердження понесених витрат.
15.06.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшли доповнення (вх. № 01-34/5662/23 від 15.06.2023) до заперечень щодо розміру судових витрат у відзиві на позовну заяву за вих. № 04-06-1355 від 24.04.2023 року. Разом з тим, як вбачається із довідки № б/н від 15.06.2023 року, складеної відповідальним працівником Господарського суду Вінницької області, вказані доповнення не містять електронного цифрового підпису.
В силу приписів частини 8 статті 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
14.02.2019 Велика Палата Верховного Суду в рамках розгляду справи №9901/43/19 (П/9901/43/19) зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом подання електронного документа. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.
Згідно з частиною 2 статті 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 170 ГПК України).
Враховуючи вищезазначені законодавчі приписи, суд дійшов висновку про залишення доповнення відповідача (вх. № 01-34/5662/23 від 15.06.2023) у справі № 902/449/23 без розгляду. При цьому оскільки вказані доповнення надійшли до суду у електронному вигляді фактично останні не повертаються.
Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до вимог частини 13 статті 8, частини 5 статті 252 ГПК України розгляд справи № 902/449/23 здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд дійшов висновку про розгляд заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у цій справі без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Позивачем у позовній заяві зазначено про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 6000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Також позивачем у позові заявлено, що у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази про понесені судові витрати ним будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідачем у відзиві № 04-06-1355 від 24.04.2023 (01-34/4109/23 від 27.04.2023) зазначено про те, що на думку відповідача заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання), тому транспорті витрати (добові) адвоката на явку до суду виключаються, витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, забезпечення доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи немає. На думку відповідача, справа № 902/449/23 є незначної складності, ціна даного позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто справа є малозначною, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Відповідач зазначає про необхідність врахування конкретних обставини справи і оцінки розміру витрат, що мають бути компенсовані за рахунок бюджету Тульчинської громади у разі задоволення позову, зважаючи на те, чи вони були дійсні та необхідні саме в такому розмірі та клопоче про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у справі, оскільки вони є неспівмірними з заявленими позивачем позовними вимогами, суттю спору, складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг, характером спірних правовідносин, кількістю учасників, обсягом доказів, кількістю засідань.
02.06.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №902/449/23 відповідно до якого позов задоволено у повному обсязі.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Представником позивача 06.06.2023 подано до суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто, зазначене клопотання подано заявником в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500,00 гривень.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом враховане таке.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
З матеріалів справи вбачається, що згідно ордеру серії СА № 1050935 від 30.03.2023, виданого адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" у справі № 902/449/23 здійснював адвокат Драченко Владислав Вікторович.
Позивачем з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду 06.06.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додано копію акту № 3 від 05.06.2023 наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги № 173-01, рахунку на оплату № 333 від 05.06.2023, платіжної інструкції № 851 від 05.06.2023 року. Також разом із позовною заявою позивачем подано копію договору про надання правової допомоги № 173-01 від 18.01.2023, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (об`єднання).
За умовами пункту 1.1. договору про надання правової допомоги № 173-01 від 18.01.2023 (далі - договір) клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до пункту 1.2. договору з метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів, об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Драченку Владиславу Вікторовичу (надалі - адвокат).
Згідно пункту 4.1. договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.
Відповідно до пункту 4.2. договору при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.
Пунктом 4.3. договору сторони передбачили, що вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000,00 гривень за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100 000,00 гривень.
За умовами пункту 4.4. договору за результатами надання правової допомоги, складається акт виконаних робіт (детальний опис послуг), розмір гонорару в якому розраховується шляхом множення кількості затрачених годин наданої правової допомоги на вартість години-роботи визначеної пунктом 4.3. договору.
Відповідно до пункту 4.7. договору визначений угодою гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути визначено відповідно до даної угоди.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та є безстроковим і діє до моменту волевиявлення сторони на його припинення (п. 5.1. договору).
05.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" та адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" підписано акт № 3 від 05.06.2023 наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги № 173-01 (далі - акт), за змістом якого адвокатом наведено перелік наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги № 173-01 від 18.01.2023.
Згідно вказаного акту до переліку наданих юридичних послуг (правничої допомоги) віднесено: 1. консультація - 29.03.2023 (40 хвилин), 2. підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, сканування документів, аналіз законодавства та судової практики - 30.03.2023 (80 хвилин); 3. написання та подача позовної заяви про стягнення 18 765,90 грн. з Тульчинської міської ради - 30.03.2023 (120 хвилин); 4. аналіз відзиву на позовну заяву у справі № 902/449/23, написання та подача відповіді на відзив у справі № 902/449/23 - 02.05.2023 (100 хвилин); 5. написання клопотання про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення у справі № 902/449/23 - 05.06.2023 (50 хвилин).
Відповідно до пункту 2 акту вартість послуг в пункті 1 цього акту становить 6 500,00 гривень.
05.06.2023 АО "Право, бізнес і фінанси" виставлено ТОВ "СітіЕнерджі" рахунок № 333 від 05.06.2023 року згідно договору про надання правової допомоги № 173-01 від 18.01.2023 на оплату гонорару адвоката згідно акту наданих послуг № 3 від 05.06.2023 року у розмірі 6 500,00 гривен.
Як вбачається із платіжної інструкції № 851 від 05.06.2023 ТОВ "СітіЕнерджі" здійснено оплату на користь АО "Право, бізнес і фінанси" згідно акту наданих послуг № 3 від 05.06.2023 по рахунку № 333 від 05.06.2023 у розмірі 3 500,00 гривень.
Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою - шостою статті 126, частинами п`ятою - дев`ятою статті 129 ГПК України, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до стягнення з урахуванням того, чи були такі витрати пов`язані зі справою та чи була їх сума обґрунтованою.
У разі якщо суд дійде висновку щодо зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то в судовому рішенні повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Cудові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу мають бути безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Матеріалами справи підтверджується надання адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" послуг з професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" у справі № 902/449/23.
Згідно з наявними у матеріалах справи документами підтверджується надання адвокатським об`єднанням позивачу послуги з надання консультації, підготовчих робіт для складання позовної заяви, збору документів, сканування документів, аналізу законодавства та судової практики, написання та подачі позовної заяви про стягнення 18 765,90 грн. з Тульчинської міської ради (позовна заява з додатками наявні у матеріалах справи), аналізу відзиву на позовну заяву у справі № 902/449/23, написання та подання відповіді на відзив у справі № 902/449/23 (відповідь на відзив наявна у матеріалах справи), написання клопотання про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення у справі № 902/449/23 (заява про ухвалення додаткового рішення з додатками наявні у матеріалах справи).
Надання послуг з аналізу відзиву на позовну заяву у справі № 902/449/23, написання та подання відповіді на відзив у справі № 902/449/23, написання клопотання про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення у справі № 902/449/23, передбачені умовами договору та подання таких документів до суду є правом позивача, обумовлені необхідністю висловлення своєї правової позиції щодо заявлених вимог та щодо заявлених клопотань.
Враховуючи викладене, вказані витрати на думку суду відповідають критерію їхньої дійсності та необхідності, а отже заявлені правомірно.
Доводи відповідача, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання), що виключає транспорті витрати (добові) адвоката на явку до суду та з огляду на відсутність витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи оцінюються судом критично, оскільки такі витрати позивачем не включені до переліку наданих юридичних послуг (правничої допомоги).
Щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат із часом витраченим адвокатом на виконання робіт, суд зазначає, що чинне процесуальне законодавство не вимагає від сторони, яка заявляє про відшкодування правничих витрат, надання доказів щодо часу, витраченого адвокатом на виконання робіт, чи доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу фактично адвокат витратив на виконання робіт. Від сторони не вимагається й наведення обгрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії.
Також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 викладено правовий висновок, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Надання адвокатським об`єднанням послуг з надання консультації, підготовчих робіт для складання позовної заяви, збору документів, сканування документів, аналізу законодавства та судової практики, написання та подачі позовної заяви, аналізу відзиву на позовну заяву, написання та подання відповіді на відзив, написання клопотання про розподіл судових витрат для ухвалення додаткового рішення у справі № 902/449/23 вчинені з метою здійснення захисту прав та представництва інтересів позивача. Надання вказаних послуг підтверджується матеріалами справи та відповідає умовам договору.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/449/23 у сумі 6 500,00 гривень. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.
Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, з огляду на критерії розподілу правничих витрат та обставини справи, суд дійшов висновку, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи підлягають розподілу у сумі 6 500,00 гривень.
Положеннями частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У зв`язку із задоволенням позову у справі № 902/449/23 витрати позивача, пов`язані з розглядом справи у сумі 6 500,00 гривень покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіЕнерджі" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Згідно з приписами частини 1-2 статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16.06.2023 року.
Суддя Шамшуріна М.В.
1 - до справи;