ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м.Дніпро Справа № 5013/735/12

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Березкіної О.В.

секретар судового засідання: Ліпинський М.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Бардіж Миколи Миколайовича на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2023 (суддя О.Л. Бестаченко, повний текст ухвали складено 23.03.2023 ) у справі №5013/735/12

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль",

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Бардіж Миколи Миколайовича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ,

про стягнення 151 305,66 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" від 07.02.2023 № К18 про заміну сторони у виконавчому документі (в порядку ст. 334 ГПК України) у справі № 5013/735/12 задоволено частково.

Замінено у наказі від 22.08.2012 у справі № 5013/735/12 сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" в частині стягнення 41687,54 грн заборгованості по кредиту, 52 646,91 грн заборгованості по процентам.

Відмовлено у задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" від 07.02.2023 № К18 про заміну сторони у виконавчому документі (в порядку ст. 334 ГПК України).

Задовольняючи частково означену заяву, господарський суд виходив з обставин наявності підстав для заміни стягувача Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" в частині стягнення 41687,54 грн заборгованості по кредиту, 52 646,91 грн заборгованості по процентам.

Частково відмовляючи в задоволенні заяви, господарський суд вказав, що Договорами про відсуплення права вимоги не передбачено відступлення прав вимоги в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Бардіжа Миколи Миколайовича заборгованості по кредиту - 41 482,64 грн, заборгованість по процентам - 1 581,60 грн, пені по кредиту - 2 853,71 грн, пені по процентам - 11 053,26 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 026,12 грн, які стягнуто за рішенням суду від 30.07.2012.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Фізична особа - підприємець Бардіж Микола Миколайович, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому документі.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначав, що є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль», але позивачем у справі та стягувачем є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»;

- до заяви надана копія договору відступлення права вимоги №КП-31052018/1 від 31.05.2018 між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», між тим ПАТ «ОКСІ БАНК» не було стороною у справі та не було стороною у виконавчому проваджені, тому укладення договору між ПАТ "Оксі Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про відступлення права вимоги не може бути підставою для заміни у виконавчому документі стягувача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль";

- ПАТ "Оксі Банк" не зверталося з заявами про заміну сторони у виконавчому документі, а ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" не має повноважень звертатись до суду в інтересах ПАТ "Оксі Банк" з такими з заявами;

- оригінал договору відступлення прав вимоги №114/60 від 31.05.2018 до суду наданий не був, при цьому ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" повідомило, що у нього вказаного договору не має, тобто відсутні докази укладення договору відступлення права вимоги щодо боргових зобов`язань Бардіж М.М. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ «ОКСІ БАНК»;

- до суду наданий оригінал договору відступлення права вимоги №КП-31052018/1 від 31.05.2018, але реєстр боржників наданий не був, натомість до договору надано лише форму реєстру боржників, яка взагалі не заповнена;

- скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 та зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" не надало до суду доказів, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, які виникли на підставі кредитного договору.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023 відкрите апеляційне провадження у справі №5013/735/12. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2012 у справі № 5013/735/12 стягнуто з Фізичної особи - підприємця Бардіж Миколи Миколайовича на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в сумі 151 305, 66 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 83 170,18 грн; заборгованість по процентам - 54228,51 грн; пеня по кредиту - 2 853,71 грн; пеня по процентам - 11 053,26 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 026,12 грн.

22.08.2012 господарським судом на виконання судового рішення видано відповідний наказ.

28.02.2023 до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" від 07.02.2022 № К18 про заміну сторони у виконавчому документі (в порядку ст. 334 ГПК України) у справі № 5013/735/12, яка містить вимогу:

- замінити стягувача у виконавчому документі №5013/735/12 із Акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал", за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за кредитним договором від 27.12.2007 № 010-05/622.

Вказана заява мотивована тим, що відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 31.05.2018 № 114/60, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (Первісний кредитор) відступило Публічному акціонерному товариству "Оксі Банк", яке в подальшому на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 31.05.2018 № КП-31052018/1 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (Новий кредитор) право вимоги, зокрема, до Фізичної особи - підприємця Бардіж Миколи Миколайовича за кредитним Договором від 27.12.2007 № 010-05/622.

За наслідками розгляду цієї заяви господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Конституції України).

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сase of Yangolenko v. Ukraine» від 10.12.2009 зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону «Про виконавче провадження»).

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 512 Цивільного кодексу Українивизначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Згідно ч. 1 цієї статті кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу Українивстановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1ст. 516 Цивільного кодексу Українивизначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, відступлення права вимоги відбувається на підставі укладеного між первісним і новим кредитором правочину. При цьому заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

В даному випадку матеріалами справи підтверджується, що 31.05.2018 між Акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" (Первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Оксі Банк" укладено Договір № 114/60 про відступлення права вимоги, у відповідності до якого відступлено право вимоги до Фізичної особи - підприємця Бардіжа Миколи Миколайовича за кредитним Договором від 27.12.2007 № 010-05/622 у загальному розмірі 94 334,45 грн, з яких: 41 687,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу кредиту у валюти договору та - 52 646,91 грн - сума заборгованості за відсотками у валюті договору (а.с. 45-49).

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

31.05.2018 між Публічним акціонерним товариством "Оксі Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" укладено Договір № КП-31052018/1 про відступлення права вимоги, у відповідності до якого відступлено право вимоги до Фізичної особи - підприємця Бардіжа Миколи Миколайовича за кредитним Договором від 27.12.2007 № 010-05/622 у загальному розмірі 94 334,45 грн, з яких: 41 687,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу кредиту у валюти договору та - 52 646,91 грн - сума заборгованості за відсотками у валюті договору (а.с. 51-55).

Відповідно до п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги від 31.05.2018 № КП-31052018/1, відступлення новому кредитору зазначених у попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників.

Згідно п. 3.1.-3.2. Договору про відступлення права вимоги від 31.05.2018 № КП-31052018/1 загальна вартість прав вимоги становить 722 042,59 грн. Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (ціни договору) шляхом безготівкового переказу, протягом 5 робочих днів з моменту укладення цього договору.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов п. 3.1. Договору про відступлення права вимоги від 31.05.2018 № КП-31052018/1, відповідно до платіжного доручення від 30.05.2018 № 10619 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" сплачено Публічному акціонерному товариству "Оксі Банк" 722 042,59 грн (а.с. 50).

Як зазначалося вище, рішенням суду від 30.07.2012 у справі №5013/735/12 стягнуто з Фізичної особи - підприємця Бардіжа Миколи Миколайовича на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість в сумі 151 305, 66 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 83 170,18 грн; заборгованість по процентам - 54 228,51 грн; пеня по кредиту - 2 853,71 грн; пеня по процентам - 11 053,26 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 026,12 грн.

22.03.2012 господарським судом видано наказ у справі № 5013/735/12.

Постановою старшого державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 20.04.2022 ВП № 55407542 повернуто наказ Господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2012 № 5013/735/12 стягувачу.

Умовами укладених Договорів про відступлення права вимоги передбачено відступлення прав вимоги в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Бардіжа Миколи Миколайовича за кредитним Договором від 27.12.2007 № 010-05/622 у загальному розмірі 94 334,45 грн, з яких: 41 687,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу кредиту у валюті договору (за рішенням суду 83 170,18 грн) та 52 646,91 грн - сума заборгованості за відсотками у валюті договору (за рішенням суду 54 228,51 грн).

Отже, господарський суд правильно встановив, що Договорами не передбачено відступлення прав вимоги в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Бардіжа Миколи Миколайовича заборгованості по кредиту - 41482,64 грн, заборгованість по процентам - 1 581,60 грн, пені по кредиту - 2853,71 грн, пені по процентам - 11 053,26 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 026,12 грн, які стягнуто за рішенням суду від 30.07.2012.

Положення ст. 52 Господарського процесуального кодексу України не містять заборони правонаступництва частини прав кредитора, тоді як відповідно до норм матеріального права (ст. 514 Цивільного кодексу України) можлива заміна кредитора в зобов`язання не в повному обсязі. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 28.03.2018 у справі № 906/110/16.

У цьому зв`язку господарським судом здійснено правомірний висновок про відсутність підстав для заміни сторони у справі та заміни стягувача в наказі в частині стягнення заборгованості по кредиту - 41 482,64 грн, заборгованості по процентам - 1 581,60 грн, пені по кредиту - 2 853,71 грн, пені по процентам - 11 053,26 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 026,12 грн, у зв`язку з тим, що заявником не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги на всю заборгованість, що стягнута за рішенням суду у даній справі.

Водночас, відповідно до ст. 334 Господарського процесуального кодексу України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" заміна сторони можлива за умови перебування наказу на виконанні, тобто лише у виконавчому провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Докази перебування наказу Господарського суду Кіровоградської області від 22.08.2012 № 5013/735/12 на примусовому виконанні в органах ДВС на час розгляду заяви від 07.02.2023 в матеріали справи не представлені.

Відтак, господарський суд дійшов правомірного висновку про необхідність заміни сторони стягувача у наказі від 22.08.2012 у справі №5013/735/12 на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" в частині стягнення 41 687, 54 грн заборгованості по кредиту, 52 646,91 грн заборгованості по процентам.

Підстави для скасування оскаржуваної ухвали господарського суду відсутні.

Доводи скаржника стосовно того, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначав, що є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль», але позивачем у справі та стягувачем є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» колегією суддів визнані безпідставними.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про акціонерні товариства", повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства. Акціонерне товариство самостійно визначає необхідність зазначати у своєму найменуванні його тип, передбачений статтею 5 цього Закону.

Посилання апелянта на той факт, що ПАТ "Оксі Банк" не зверталося з заявами про заміну сторони у виконавчому документі, а ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" не має повноважень звертатись до суду в інтересах ПАТ "Оксі Банк" з такими з заявами до уваги не приймаються, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, незвернення Публічного акціонерного товариства "Оксі Банк" із заявою про заміну сторони у виконавчому документі не позбавляє Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" можливості реалізувати своє право бути правонаступником стягувача.

Також є необгрунтованими доводи скаржника про те, що оригінал договору відступлення прав вимоги №114/60 від 31.05.2018 до суду наданий не був, при цьому ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" повідомило, що у нього вказаного договору не має, тобто відсутні докази укладення договору відступлення права вимоги щодо боргових зобов`язань Бардіж М.М. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ «ОКСІ БАНК», оскільки в даному випадку судом розглядалася заява про заміну сторони у виконавчому документі на підставі договору про відступлення права вимоги №КП-31052018/1 від 31.05.2018, оригінал якого був представлений до матеріалів справи під час розгляду справи судом першої інстанції.

Крім того, у пункті 3.14 постанови Верховного Суду від 04.01.2021 у справі № 911/4055/15 викладено, що за загальним правилом, у випадку заміни кредитора чи боржника на підставі правочину, суд виходить зі загальних засад цивільного законодавства, зокрема, свободи договору, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України), а також презумпції правомірності правочину (стаття 204 Цивільного кодексу України), яка встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідачем доказів визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №114/60 від 31.05.2018 не надано.

Щодо посилань скаржника на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18, колегія суддів відзначає, що ній проаналізовано норми Глави 73 Цивільного кодексу України "Факторинг" та правова природа договору відступлення права вимоги, предметом спору була недійсність договору. Натомість у даному випадку розглядається заява про заміну сторони виконавчого провадження на її правонаступника на підставі договору, дійсність якого не є предметом спору у даній справі. Вказана обставина досліджена господарським судом під час розгляду справи та про це обгрунтовано зазначено в ухвалі суду.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

У зв`язку з викладеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню не підлягає, ухвалу господарського суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Бардіж Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 20.03.2023 у справі №5013/735/12 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13.06.2023р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов