ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" червня 2023 р. Справа№ 920/51/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни про відвід суддів від розгляду справи за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни на рішення Господарського суду Сумської області від 23.02.2023 (повний текст складено - 28.02.2023)

у справі № 920/51/23 (суддя - Резніченко О.Ю.)

за позовом Фізичної особи підприємця Заїки Алли Миколаївни

до Акціонерного товариства «Сумиобленерго»

про стягнення 101836 грн. 80 коп. та про зобов`язання виконати умови договору.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Сумської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни до Акціонерного товариства «Сумиобленерго» про про зобов`язання виконати умови договору та стягнення 101836 грн. 80 коп.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.02.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Заїка Алла Миколаївна звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.02.2023 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

На адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/51/23.

20.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни на рішення Господарського суду Сумської області від 23.02.2023 у справі № 920/51/23 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня отримання вказаної ухвали.

10.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, з якої вбачається, що позивачем усунуто недоліки апеляційної скарги, про які вказано в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 у справі № 920/51/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни на рішення Господарського суду Сумської області від 23.02.2023 у справі № 920/51/23 та призначено апеляційний розгляд справи № 920/51/23 в судовому засіданні на 28.06.2023 о 12 год. 00 хв.

Фізичною особою-підприємцем Заїкою Аллою Миколаївною 14.06.2023 подано до апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. від розгляду справи №920/51/23.

В якості підстав для відводу заявник посилається на те, що наведена колегія суддів не може вважатися неупередженою та об`єктивною при розгляді даної справи, оскільки справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, тоді як позовна заява містить вимогу немайнового характеру, тобто справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, про що подано клопотання, яке колегією суддів залишено без реагування.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, які викладені у Заяві про відвід, дійшла висновку, що заявлений Фізичною особою-підприємцем Заїкою Аллою Миколаївною відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В, (головуючий суддя), судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А., від розгляду справи №920/51/23 є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996).

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вже вказувалося, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у справі № 11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Колегія суддів вважає, що обставин, які б свідчили про упередженість колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А., стосовно заявника, зацікавленість її в певному рішенні в цій справі, чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не довів, а суд не встановив.

Аргументи заявника в частині необхідності призначення розгляду справи у порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання є неспроможними, оскільки ухвала Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця Заїки Алли Миколаївни на рішення Господарського суду Сумської області від 23.02.2023 у справі № 920/51/23 та призначено апеляційний розгляд справи № 920/51/23 в судовому засіданні на 28.06.2023 о 12 год. 00 хв. винесена в порядку ст. 270 ГПК України, якою визначено, що у суді апеляційної інстнації справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 3 ГПК України.

Тоді як, норми господарського процесуального кодексу України не передбачають розгляд справи у суді апеляційної інстанції за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказані у заяві про відвід обставини щодо наявності підстав для відводу судді Кропивної Л.В., на думку позивача, свідчать про наявність у нього сумнівів у об`єктивності та неупередженості зазначеного судді, але фактично зводяться до незгоди з рішенням колегії суддів у справі № 920/51/23, а саме з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 р.

Викладені у заяві про відвід судді доводи мають суб`єктивний характер, є незгодою заявника з процесуальними діями суду, проте не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності окремого судді.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 розгляд справи призначено на 28.06.2023.

Враховуючи зазначені положення процесуального законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що справа №920/51/23 підлягає передачі для визначення автоматизованою системою відповідно до ст. 32 ГПК України складу суду, який має вирішити питання про відвід колегії суддів, заявлений Фізичною особою -підприємцем Заїкою Аллою Миколаївною.

Керуючись ст.ст. 35, 38-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву (вх. № 09.1-19/103/23) Фізичної особи підприємця Заїки Алли Миколаївни про відвід колегії суддів від від розгляду справи №920/51/23.

2. Матеріали справи № 920/51/23 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко