ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/849/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця , м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Аква-Поляна, с. Поляна Закарпатська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Санаторій Поляна

про усунення перешкод в користуванні власністю,

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Аква Поляна, с. Поляна, Закарпатська область

до відповідача приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Санаторій Поляна

про зобов`язання вчинити певні дії

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився,

від відповідача (позивача за зустрічним позовом) Поврозник А.П.,

від третьої особи Олійник Р.Б.,

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов, згідно якого просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» () нерухомого майна - цеху по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус № 4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 кв.м.) розташованого за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд.104 та повернення його Приватному акціонерному товариству лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (). Позов мотивований припиненням договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року укладеного між ТОВ «Аква-Поляна» та ТОВ «Санаторій «Поляна», а також тим, що відповідач не бажає у добровільному порядку повертати майно раніше отримане для здійснення спільної діяльності.

Ухвалою суду від 22.11.2022 відкрито провадження у справі №907/849/22, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

07.12.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява у справі №907/849/22. Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з вимогами про визнання правовідносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року укладеного між ТОВ «Аква-Поляна» та ТОВ «Санаторій «Поляна» дійсними та триваючими та про зобов`язання ПрАТ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року укладеного між ТОВ «Аква-Поляна» та ТОВ «Санаторій «Поляна». Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 1130, 1141 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 12.12.2022 зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.12.2022 прийнято зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» до відповідача приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про зобов`язання вчинити певні дії. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.03.2023 р. задоволено заяви позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом і залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (відповідача за зустрічним позовом) Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» ().

В ході підготовчого провадження, відповідачем за зустрічним позовом подано відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)

Позивач зазначає, що 26 липня 2002 року між ДП «Санаторій «Поляна» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», правонаступником якого є ТОВ «Санаторій «Поляна» та ДП «Аква-Поляна» ТОВ «Сумаф», правонаступником якого є ТОВ «Аква-Поляна», було укладено договір про спільну діяльність №2108080/2002-2.

У 2003 році була проведена реконструкція існуючого корпусу №4 ДП «Санаторій «Поляна» під цех по розливу мінеральної води з прибудовою складу готової продукції та прохідної.

01 квітня 2010 р. ТОВ «Аква-Поляна» у відповідності до акту приймання-передачі прийняло будівля колишнього клубу-їдальні літ «А» з прибудовою літ. «Б» загальною площею 1904,3 кв.м., як внесок ДП «Санаторій «Поляна» у відповідності з умовами Договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 р.

За твердженням позивача, 02 грудня 2021 року ТОВ «Санаторій «Поляна» направило на адресу ТОВ «Аква-Поляна» заяву про відмову від подальшої участі у договорі простого товариства у якій повідомлялося про односторонню відмову ТОВ «Санаторій «Поляна» від подальшої участі у безстроковому договорі про спільну діяльність № 2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року та, відповідно, про припинення дії даного договору після спливу трьохмісячного терміну з дня отримання відповідної заяви, яка була отримана ТОВ «Аква-Поляна» 29 грудня 2021 року. Отже 29 березня 2022 р. договір про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року припинився.

Відповідно, враховуючи, що відповідач не бажає у добровільному порядку повертати майно раніше отримане для здійснення спільної діяльності, зокрема, цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус № 4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 м.кв.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд.104, позивач змушений звернутися до суду із негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом його звільнення та повернення власнику.

Позиція позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом)

Позивач за зустрічним позовом підтверджує, що 02 грудня 2021 року ТОВ «Санаторій «Поляна» (правонаступник ДП «Санаторій «Поляна» ПрАТ Укрпрофоздоровниця) направив на адресу ТОВ «Аква-Поляна» листа про відмову від подальшої участі у договорі простого товариства, котрим повідомив про односторонню відмову ТОВ «Санаторій «Поляна» від подальшої участі у безстроковому договорі про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року та відповідно про припинення дії даного договору після спливу тримісячного терміну з дня отримання заяви, але, водночас, стверджує, що такого листа отримано ТОВ «Аква-Поляна» 08 грудня 2021 року, про що свідчить штамп вхідної документації на самому листі та поштові штемпелі на конверті. Відповідно стверджує, що означений тримісячний строк сплинув 08 березня 2022 року.

За твердженням позивача за зустрічним позовом, ТОВ «Санаторій «Поляна» вчинено конклюдентні дії, котрі свідчать про намір продовжити правовідносини за договором. Зокрема, відповідач (позивач за зустрічним позовом) вказує, що ТОВ «Санаторій «Поляна» підписало протокол розподілу дивідендів за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 за перший квартал 2022 року з чітким зазначенням періоду з 01.01.2022 по 31.03.2022 року. В подальшому ТОВ «Санаторій «Поляна» без будь-яких заперечень прийняло всю суму належних йому дивідендів відповідно до підписаного протоколу, а також, що ТОВ «Санаторій «Поляна» навіть після 07.03.2022 регулярно продовжувало відпускати мінеральну воду за договором на відпуск мінеральної води, укладеним між ТОВ «Санаторій «Поляна» та договором про спільну діяльність ТОВ «Аква-Поляна», тим самим підтверджуючи існування спільної діяльності та можливість проведення господарських операцій саме зі спільною діяльністю. Відповідно, позивач за зустрічним позовом вважає, що необхідно визнати правовідносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року укладеного між ТОВ «Аква-Поляна» та ТОВ «Санаторій Поляна» дійсними та триваючими

Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає, що суд повинен зобов`язати ПрАТ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року.

Заперечення позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на зустрічний позов.

Заявлений позов вважає необґрунтованим, а заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що згідно з інформацією з сайту Укрпошти поштове відправлення №965 (саме цей номер поштового відправлення вказаний і на конверті який ТОВ «Аква-Поляна» додала до зустрічного позову) було вручене ТОВ «Аква-Поляна» 29 грудня 2021 року. У зв`язку із цим, відлік трьохмісячного строку попередження про припинення договору про спільну діяльність № 2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року розпочався саме 29 грудня 2021 року. Відповідно, договір про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року припинився 29 березня 2022 р.

Також відповідач за зустрічним позовом вказує, що твердження позивача за зустрічним позовом про вчинення конклюдентних дій та, відповідно, подальше існування спільної діяльності, не відповідають дійсності. ТОВ «Санаторій «Поляна» підписало протокол розподілу дивідендів за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 р. лише за перший квартал 2022 року, і в подальшому прийняло відповідну суму коштів, а від підписання протоколу розподілу дивідендів за другий квартал 2022 року відмовилось з посиланням на припинення договору про спільну діяльність. Що ж стосується відпуску мінеральної води після 29 березня 2022 року, то вказана обставина в жодному разі не може бути протрактована як конклюдентні дії, котрі свідчать про намір продовжити правовідносини за договором про спільну діяльність, поставка мінеральної води здійснювалася за окремим правочином, ці правовідносини не охоплювалися договором про спільну діяльність.

Ні ТОВ «Санаторій «Поляна», ні ПрАТ лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» не вчиняли жодних дій спрямованих на продовження правовідносин за договором про спільну діяльність, а навпаки, як обґрунтовано у первісній позовній заяві, вживали заходи спрямовані на повернення майна у зв`язку із припиненням договору про спільну діяльність.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання ПрАТ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року, відповідач за зустрічним позовом вказує, що враховуючи, що договір про спільну діяльність припинився, щодо відповідної позовної вимоги (утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором) відсутній факт порушення права як підстави для звернення до суду для його захисту, що є самостійною піставою для відмови у задоволенні зустрічного позову у цій частині.

Враховуючи вищевказане, відповідач за зустрічним позовом просить суд у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Аква-Поляна» відмовити.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26 липня 2002 року, між дочірнім підприємством «Санаторій «Поляна» Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна») та дочірнім підприємством «Аква-Поляна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумаф» (правонаступником якого є Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна»), укладено Договір про спільну діяльність №2108080/2002- 2.

Відповідно до п. 1.1 Договору про спільну діяльність № 2108080/2002-2 від 26.07.2002 року, Сторони дійшли згоди організувати спільну інвестиційну діяльність шляхом об`єднання майна та зусиль спільно діяти в сфері проведення реконструкції та модернізації спальних корпусів лікувально-оздоровчого комплексу санаторію «Поляна», виробництва, розливу і реалізації мінеральної води, а також для досягнення наступних спільних господарських цілей: розширення додаткових видів послуг, підвищення рівня обслуговування, збільшення кількості відпочиваючих; задоволення попиту споживачів на якісну мінеральну воду з лікувальними властивостями; одержання прибутку.

Згідно наявних у матеріалах справи додатку №3 до Договору про спільну діяльність та доповнення до Договору про спільну діяльність від 15.08.2002 р., в спільну діяльність було передбачено внесення, зокрема, усього колишнього корпусу №4 в складі будівлі колишньої клуб-їдальні літ. «А» з прибудовою літ. «Б», власником яких є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця».

У 2003 році була проведена реконструкція існуючого корпусу №4 ДП «Санаторій «Поляна» під цех по розливу мінеральної води з прибудовою складу готової продукції та прохідної, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, затвердженого Розпорядженням Голови Свалявської районної державної адміністрації №24 від 27.01.2004 року.

Згідно даних наявного в матеріалах справи технічного паспорта. виготовленого станом на 24.05.2021 року на замовлення ТОВ «Аква-Поляна», площа цеху по розливу мінеральної води (літери А, Б) складає 1935,0 кв.м.

При цьому факт реконструкції клубу-їдальні (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв. м. та складу (літ. Б), загальною площею 347,3 кв. м. у цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею - 1935,00 кв.м. підтверджується наявним у матеріалах справи висновком №01 від 24 травня 2021 р. складеним експертом інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП Головнич С.С.

18 лютого 2004 р. колишня клуб-їдальня загальною площею 1904,3 кв.м. (будівля колишнього клубу-їдальні літ «А» з прибудовою літ. «Б»), яка належить на праві власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», у відповідності до договору оренди №2108080/2004-5 була передана в оренду ТОВ «Аква-Поляна» для використання під цех розливу мінеральної води.

В подальшому, 31 березня 2010 р., після завершення договору оренди, будівля колишнього клубу-їдальні літ «А» з прибудовою літ. «Б» загальною площею 1904,3 кв.м. за актом приймання-передачі була повернута ДП «Санаторій «Поляна».

01 квітня 2010 р. ТОВ «Аква-Поляна» у відповідності до акту приймання-передачі, копія якого наявна у матеріалах справи, прийняло будівля колишнього клубу-їдальні літ «А» з прибудовою літ. «Б» загальною площею 1904,3 кв.м., як внесок ДП «Санаторій «Поляна» у відповідності з умовами Договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 р.

Вищевказані обставини учасниками справи не заперечуються і визнаються.

23 червня 2021 року Наглядовою радою Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» було прийняте рішення №Р18-18 згідно якого надано згоду ДП «Санаторій «Поляна» на розірвання договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року.

02 грудня 2021 року ТОВ «Санаторій «Поляна» направило на адресу ТОВ «Аква-Поляна» заяву про відмову від подальшої участі у договорі простого товариства у якій повідомлялося про односторонню відмову ТОВ «Санаторій «Поляна» від подальшої участі у безстроковому договорі про спільну діяльність № 2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року та, відповідно, про припинення дії даного договору після спливу трьохмісячного терміну з дня отримання відповідної заяви, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви та поштовою квитанцією від 02.12.2021 р. про направлення поштового відправлення №965 на адресу ТОВ «Аква-Поляна».

Згідно наявної у матеріалах справи роздруківки з сайту Укрпошти поштове відправлення №965 було вручене ТОВ «Аква-Поляна» 29 грудня 2021 року.

При цьому, ТОВ «Аква-Поляна» не заперечує факт отримання заяви ТОВ «Санаторій «Поляна» про відмову від подальшої участі у договорі простого товариства, але водночас, у зустрічному позову посилається на те, що отримало відповідну заяву ще 08 грудня 2021 р.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно, керуючись статтею 79 ГПК України, суд приходить до висновку, що докази дати вручення заяви про відмову від подальшої участі у договорі простого товариства надані ТОВ «Санаторій «Поляна» (29 грудня 2021 року) є більш вірогідними, і, відповідно, ця обставина є доведеною.

15 червня 2022 року наказом №65 голови правління ПрАТ «Урпрофоздоровниця» Субота М.В. було створено комісію з представників ПрАТ «Урпрофоздоровниця» та ТОВ «Санаторій «Поляна» для організації процедури повернення майна переданого у спільну діяльність.

16 червня 2022 року ТОВ «Аква-Поляна» було вручено лист-попередження про те, що 20 червня 2022 року о 12 год. 00 хв. за участі представників ТОВ «Аква-Поляна», ТОВ «Санаторій «Поляна» та ПрАТ «Укпрофоздоровниця» буде проводитись процедура повернення майна.

20 червня 2022 року о 12.00 члени комісії прибули на територію ТОВ «Аква-Поляна» з метою проведення процедури повернення майна переданого у спільну діяльність.

Згідно акту комісії від 20.06.22 р., встановлено, що не дивлячись на надання підтверджуючих документів щодо права власності ПрАТ «Укпрофоздоровниця» на майно та завчасне попередження про необхідність повернення майна раніше переданого у спільну діяльність, директор ТОВ «Аква-Поляна» Суботовський В.В. протиправно відмовився повертати належні ПрАТ «Укпрофоздоровниця» будівлі, а саме клуб-їдальню (літ. А') та складу (літ. Б), що бути реконструйовані у цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»).

Крім того, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа №907/438/21 за позовом ТОВ «Аква-Поляна» до ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ТОВ «Санаторій «Поляна», про визнання права власності на, зокрема, цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею 1935,00 м.кв. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус № 4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 м. кв. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 м.кв., які мали загальну площу 1904,3 м. кв.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд.104.

Однак, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20 січня 2022 року по справі №907/438/21, залишеним без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16 травня 2022 р. та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.09.2022 р., у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суди при розгляді господарської справи №907/438/21, зокрема, встановили наступне: «... власником внесеного відповідачем 1 (прим. ДП «Санаторій «Поляна») у спільну діяльність майна було і є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (до перейменування ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»). Право власності на спірне майно, наявне у відповідача 2, не припинялося, відсутні правові підстави для позбавлення його такого права.»; «позивачем (прим. ТОВ «Аква-Поляна») не надано суду доказів набуття ним права власності на спірні об`єкти нерухомості (цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б») площею 1 935,00 кв.м та вбудовані приміщення ресторану ТОВ «Аква-Поляна» площею 202,9 кв.м.), що могло б бути захищено судом на підставі приписів ст.392 ЦК України.»; «при цьому аналіз змісту договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 р., не дає підстав для висновку, що ним передбачено виникнення у позивача права власності (зокрема, і спільної часткової власності, а тим більше приватної) на реконструйовані в процесі реалізації спільної діяльності будівлі та приміщення. Доводи апеляційної скарги про те, що договір про спільну діяльність погоджено ЗАТ «Укрпрофздоровиця» не змінює статусу цього майна, власником якого є відповідач-2 (прим. ПрАТ «Укрпрофоздоровниця»), і відповідно не могло перейти у спільну часткову власність.».

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до п. 1.1. Договір про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 р. сторони дійшли згоди організувати спільну інвестиційну діяльність, шляхом об`єднання майна та зусиль спільно діяти у сфері проведення реконструкції та модернізації спальних корпусів лікувально-оздоровчого комплексу санаторію «Поляна», виробництва, розливу і реалізації мінеральної води, а також для досягнення інших спільних господарських цілей.

Відповідно до п. 1.7. Договір про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 р., даний Договір набирає сили з дати його підписання і є безстроковим.

Правовідносини між сторонами за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 р. регулюються главою 77 Цивільного кодексу України, ст. 1132 якої визначає, що сторони за договором про спільну діяльність діють у формі простого товариства.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1141 ЦК України, договір простого товариства припиняється у разі, зокрема, відмови учасника від подальшої участі у договорі простого товариства або розірвання договору на вимогу одного з учасників, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників.

Порядок виходу учасника з простого товариства шляхом відмови від подальшої участі у договору простого товариства та розірвання договору визначений нормами статті 1142 ЦК України, яка встановлює, що учасник може зробити заяву про відмову від подальшої участі у безстроковому договорі простого товариства не пізніше ніж за три місяці до виходу з договору.

Пунктом 2.3. Договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 р. передбачено, що санаторій має право вийти з числа учасників у порядку і на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 1.8. Договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 р. дія Договору може бути припинена тільки за письмовою згодою Сторін. Одностороння зміна умов договору або одностороння відмова від виконання зобов`язань за Договором не допускається.

Водночас, дане положення договору прямо суперечить вимогам частини другої ст. 1142 ЦК України, яка передбачає, що умова про обмеження права на відмову від безстрокового договору простого товариства є нікчемною.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Частиною 4 Перехідних положень ЦК України передбачено, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з п.9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до договорів, що були укладені до 01.01.2004 і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків змін або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Тобто, незважаючи на те, що договір про спільну діяльність був укладений під час дії норм ЦК УРСР, порядок припинення дії даного договору та наслідки припинення договору регулюється нормами чинного Цивільного кодексу України.

Відповідно, пункт п. 1.8. Договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 р., що обмежує право на односторонню відмову від договору, є нікчемним (недійсним у силу закону). А це, в свою чергу, означає, що у ТОВ «Санаторій «Поляна», було наявне право односторонньої відмови від подальшої участі у договорі простого товариства з попереднім повідомленням про це інших учасників спільної діяльності не пізніше ніж за три місяці до виходу з договору.

При цьому, право ТОВ «Санаторій «Поляна» на односторонню відмову від договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року прямо передбачено законом (ст. 1142 ЦК України), що відповідає вимогам статті 525 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

При цьому, одностороння відмова від договору (в повному обсязі або частково) здійснюється без звернення до суду, і відповідно, в силу самого факту її здійснення договір вважається розірваним, а при частковій відмові - зміненим.

У зв`язку з вищесказаним, та на підставі ст. ст. 1141, 1142 ЦК України, суд погоджується із твердженням позивача за первісним позовом про те, що договір про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року припинився 29 березня 2022 р., тобто через три місяці з моменту отримання ТОВ «Аква-Поляна» листа ТОВ «Санаторій «Поляна» про відмову від подальшої участі у договорі простого товариства.

Відповідно до ст.ст. 1130, 1131 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно зі статтями 1132, 1133 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

За правилами ч. 2 ст. 1141 ЦК України у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін. Поділ майна, що є у спільній власності учасників, і спільних прав вимоги, які виникли у них, здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи вищевказане, зокрема, факт припинення договору про спільну діяльність, ТОВ «Аква-Поляна» зобов`язане повернути ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», як власнику відповідного майна, раніше отримане для здійснення спільної діяльності майно, зокрема, цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус № 4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 м.кв. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 м.кв., які мали загальну площу 1904,3 м.кв.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд.104.

При цьому суд констатує, що спірне майно зареєстроване на праві власності за ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», а також те, що цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею 1935,00 кв.м., утворився в результаті реконструкції будівлі колишнього клубу-їдальні (колишній корпус № 4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 м.кв. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 м.кв., які мали загальну площу 1904,3 м.кв.), і є, відповідно, одним і тим же об`єктом нерухомого майна.

Відповідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181 цс 18, пункти 43, 89) і в подальшому системно впроваджені у практику Верховного Суду (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 372/1684/14-ц).

Відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на таке майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. У таких випадках підлягає застосуванню стаття 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов) (див. п. 70 постанови Великої палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

Отже, враховуючи факт припинення договору про спільну діяльність та, відповідно, користування спірним майном без згоди власника цього майна (ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», за яким це право власності зареєстроване), наявні підстави для повернення майна його власнику - ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» відповідно до статті 391 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція щодо можливості вимагати повернення майна власнику на підставі ст. 391 ЦК України викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.06.2018 р. у справі №916/933/17.

Враховуючи вищевказане, зокрема те, що відповідач за первісним позовом не бажає у добровільному порядку повертати майно раніше отримане для здійснення спільної діяльності, зокрема, цех по розливу мінеральної води (літ. «A», «Б»), загальною площею 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус № 4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 м.кв.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд.104, права позивача за первісним позовом підлягають захисту шляхом задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні майном шляхом його звільнення та повернення власнику.

Стосовно наявності підстав для задоволення зустрічного позову, суд констатує наступне.

Глава 77 Цивільного кодексу України (Спільна діяльність) не передбачає поновлення правовідносин за договором про спільну діяльність після відмови учасника від участі у спільній діяльності шляхом вчинення певних конклюдентних дій. Чинне законодавство передбачає можливість поновлення окремих договорів шляхом вчинення певних дій сторонами договору, але таке поновлення відбувається виключно у випадках, прямо передбачених законодавством (наприклад, поновлення договору найму на строк, який був раніше встановлений договором, у випадку якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, а наймодавець протягом одного місяця не заперечує проти поновлення договору).

Як уже було встановлено судом, договір про спільну діяльність № 2108080/2002-2 від 26 липня 2002 року припинився 29 березня 2022 р. Відповідно, будь-які подальші дії колишніх учасників договору про спільну діяльність, після вказаної дати, не можуть бути витлумачені як дії, які поновлюють правовідносини за договором про спільну діяльність та відновлюють дію самого правочину, який припинився раніше.

Крім того, як випливає з наявних у матеріалах справи листів, ТОВ «Санаторій «Поляна» відмовилось від підписання протоколу розподілу дивідендів за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 р. за другий квартал 2022 року (лист №553 від 17.10.2022 р.), а з липня 2022 року припинило відпуск ТОВ «Аква-Поляна» мінеральної води (лист №217 від 22.08.2022 р.). Тобто, ТОВ «Санаторій «Поляна» послідовно дотримувалось позиції про припинення договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 р., і дії товариства в жодному разі не можуть бути витлумачені як дії спрямовані на поновлення відносин за договором про спільну діяльність.

Відповідно підстави для задоволення позовної вимоги за зустрічним позовом про визнання правовідносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року укладеного між ТОВ «Аква-Поляна» та ТОВ «Санаторій «Поляна» дійсними та триваючими відсутні.

Що стосується позовної вимоги за зустрічним позовом про зобов`язання ПрАТ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року, то дана позовна вимога також не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, ПрАТ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» не була стороною договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року; а, по-друге, враховуючи припинення договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.2002 року, щодо відповідної позовної вимоги (утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором) відсутній факт порушення права як передумова для звернення до суду для його захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову у цій частині.

Крім того суд констатує, що обрані позивачем за зустрічним позовом способи захисту (визнання правовідносин за договором про спільну діяльність дійсними та триваючими; зобов`язання утриматись від вчинення дій спрямованих на порушення договірних господарських відносин за договором про спільну діяльність) не передбачені ні ст. 16 ЦК України, ні ст. 20 ГК України, ні спеціальним законом/спеціальною нормою, ні сторонами у договорі, а це, в свою чергу, також є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході судового розгляду, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не спростував доводів позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись статтями 2, 13, 53, 73, 74, 76-80, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Первісний позов задоволити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» () звільнити нерухоме майно - цех по розливу мінеральної води (літ. «А'», «Б»), загальною площею - 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус №4 сан. Поляна, а саме: клуб-їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 кв.м.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд. 104 та повернути його Приватному акціонерному товариству лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ().

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аква-Поляна (, Закарпатська область, Свалявський (Мукачівський район), с. Поляна, вул. Духновича, 104) на користь Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39/41) судовий збір у розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб адреса сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2023

Суддя Андрейчук Л. В.