ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ДніпроСправа № 904/899/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Гурбі А.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49038, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237

до Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", 50026, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг,

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Хлабистін Дмитро Миколайович

від відповідача: Чобанюк Тетяна Михайлівна, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості з плати за користування вагонами в розмірі 1 832 573,40грн. та збору за зберігання вантажу в розмірі 71 902,68грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 05.12.2019р.

Ухвалою суду від 23.02.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.03.2023р. до суду від відповідача надійшли наступні документи:

- відзив на позовну заяву;

- клопотання про зобов`язання АТ "Укрзалізниця" надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті, а саме: чи дотримано позивачем приписи рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т.); чи здійснено розрахунок плати за користування вагонами по справі № 904/899/23 з урахуванням положень п.1.1. рішення правління "Укрзалізниця" від 02.04.2022; чому не дотримано вимог вищезазначеного рішення правління АТ "Укрзалізниця";

- заява про застосування до позовної давності строку позовної давності.

В своєму відзиві відповідач наполягає на застосуванні судом положень ч.6 ст.173 ГПК України, просить роз`єднати в окремі провадження вимоги позивача враховуючи складність та певну специфіку справи, значний розмір суми до стягнення.

В своєму відзиві відповідач наполягає на застосуванні судом положень ч.6 ст.173 ГПК України, просить роз`єднати в окремі провадження вимоги позивача враховуючи складність та певну специфіку справи, значний розмір суми до стягнення. Відповідач зазначає, що відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №№ 12049194, 12049201, 14049205, 20049226, 14049206, 15049208, 16049215, 17049220, 17049221, 22049231, 250049239, 29049245, 15059259 відповідно до яких нарахована плата за користування затриманих вагонів та накопичувальні картки ф.ФДУ-92 №№ 14049063, 14049064, 14049065, 14049066, 11059092, 15049071, 11059088, 11059089, 11059090, 11059091, 11059093 АТ "ПІВДГЗК" підписані із запереченнями: "АТ "ПІВДГЗК" в оплаті відмовляє у зв`язку з тим, що затримка вагонів виникла з причин, що не залежить від вантажоодержувача - воєнних дій. Отже, підставою для нарахування плати за користування вагонами є вина вантажовласника та наявність акту загальної форми ГУ-23. Відповідач зазначає, що позивачем було двічі по одним і тим самим вагонам (38 вагонів) нараховано плату за користування вагонами по відомості ф.ГУ-46 № 17049220. Відповідач надав свій контррозрахунок суми позову.

17.04.2023р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначив, що лист № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін та/або доповнень до Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів. Відповідно позивач мав всі законні підстави нараховувати плату та збори згідно з вказаними Статутом і Правилами. Також позивач зазначає, що даний спір є типовим та нескладним.

28.04.2023р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких звертає увагу суду на те, що позовні вимоги містять одночасне стягнення нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час затримки вагонів як на підходах до станції призначення та станції Кривий Ріг, а тому вважає, що дані вимоги не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами, що місяться в матеріалах справи. Відповідач вважає, що позивач неправомірно затримав спірні вагони за наказами №№ 218 від 28.03.2022, 223 від 02.04.2022 (ст.Кривий Ріг - Сортувальний), 220 від 30.03.2022 (ст.Кривий Ріг - Головний), № 221 від 31.03.2022 (ст.Батуринська).

01.05.2023р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути заборгованість в розмірі 1 904 476,08грн., з яких: 1 832 573,40грн. - плата за користування вагонами та 71 902,68грн. - збір за зберігання вантажу. Також в своїй заяві позивач просить суд повернути судовий збір в розмірі 4 844,91грн.

02.05.2023р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі стосовно типового спору між сторонами та доказів направлення листів на адресу позивача.

02.05.2023р. представник відповідача надав клопотання про продовження підготовчого засідання по даній справі, у зв`язку з неотриманням від позивача доповнень по справі та заяви про зменшення позовних вимог.

15.05.2023р. до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 19.4.2023р. по справі № 904/2019/22.

16.05.2023р. до суду від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 18.05.2023р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2023р.

В судове засідання, 13.06.2023р., з`явились позивач та відповідач.

В судовому засіданні, 13.06.2023р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі залізниця, позивач) та Акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, Комбінат, відповідач) укладено договір № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 від 05.12.2019 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Кривий Ріг регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", з подальшими змінами та доповненнями (далі договір).

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Кривий Ріг через спарену стрілку № 2/4 в парній горловині станції і яка обслуговується локомотивом власника колії.

Межею під`їзної колії є сигнальний знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу "Ч" станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 м від стрілки примикання (пункт 1 договору).

Згідно з пунктом 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

У пункті 5 договору сторони узгодили, що передача (здача) вагонів на під`їзну колію здійснюється:

- порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.;

- передача розбірних поїздів, маршрутів завантажених аглорудою та вапняком за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на під`їзду колію передається по телефону прийомоздавальником вантажу та багажу станції Кривий Ріг прийомоздавальнику вантажу та багажу власника колії, не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на одній з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

За умовами пункту 7 договору кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить не більше 57 вагонів (228 вісей), для вагонів-обкотишовозів не більше 60 вагонів (240 вісей).

Про готовність вагонів до забирання маневровий диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.199 № 113, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (пункт 8 договору).

З під`їзної колії вагони повертаються:

- завантажені маршрути цілими составами, які сформовані згідно з ПТЕ і планом формування поїздів;

- порожні вагони у тій кількості, в якій були передані на під`їзду колію.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну із приймально-відправних колії № 1-11 станції Допоміжна.

Приймально-здавальні операції у технічному та комерційному відношеннях здійснюються на одній з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна (п. 9 договору).

Пунктом 10 договору передбачено, з під`їзної колії вагони здаються:

- навантажені маршрути через інтервал часу 1,5 год.;

- інші вагони за повідомленнями по мірв готовності у кількості, не менше 40 вісей.

Середньодобова переробна спроможність вантажних фронтів по основних масових вантажах:

вивантаження

ст. Концентрат (Агломераційний цех):

Аглоруда (колія № 12) 94 ваг.

Аглоруда (колія № 13) 94 ваг.

Вапняк (колія № 15) 188 ваг.

Коксова дрібниця (колія № 14) 111 ваг.

Вугілля АШ (колія № 14) 111 ваг.

навантаження

ст. Агломерат

Агломерат (колія № 19) 352 ваг.

Концентрат залізорудний (РФЗ-1, колія № 11) 120 ваг.

ст. Концентрат

Концентрат залізорудний (колія № 11) 114 ваг.

Концентрат залізорудний (колія № 10) 114 ваг.

Концентрат залізорудний (колія № 38) 123 ваг.

Концентрат залізорудний (РЗФ-1 колія № 17) 74 ваг.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний єдиний термін перебування усіх вагонів 25,1 година (пункт 12 договору).

Відповідно до пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, забирання вагонів згідно з табл. 1, табл. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг (Тарифне керівництво № 1);

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення за 2019 рік у розмірі 21 253,93 грн. за рік без ПДВ.

Списання здійснюється з особового рахунку власника колії.

Збори і плата вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 21.12.2019 до 20.12.2024 включно (пункт 20 договору).

Відповідно до електронного повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00191000/2020-0001 від 30.06.2020 року АТ «Українська залізниця» засвідчило прийняття від АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

30.06.2020 року між АТ «Українська залізниця» та АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» було укладено договір приєднання про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 2557988, що знаходиться у публічному доступі на веб-сайті http://uz-cargo.com/ (далі по тексту Договір про надання послуг).

Отже, на момент виникнення спору між АТ «Українська залізниця» та АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» були укладені та відповідно діяли Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії та Договір про надання послуг.

У березні 2022 року по накладним №№ 42622159, 42622142, 42615716, 42622324, 42622233, 42622225, 42624882, 42622274, 42624817, 42624825, 42624841, 42622167, 42622308, 42624874, 42624866, 42624957, 42624858, 42625053, 42622290, 42622191, 42622183, 42624973, 42625004, 42622316, 42622332, 42624965, 42624833, 42622266, 42624932, 42625087, 42625111, 42616748, 42616698, 42616706, 42627943, 42627935, 42628818, 42628800, 42628834, 42628826, 42628842, 42631218, 42630996, 42639534, 42630962, 42639468, 42639518, 42639484, 42631002, 53504148, 42639476, 42639526, 69384, 69386, 69387, 69388, 69896, 70744, 70899, 42624817, 42624874, 42624825, 42622233, 42624882, 69635, 69991, 69996, 69963, 69895, 69389, 69777, 08589, 08595, 08596, 08629, 08636, 69393, 67728, 67727, 67928, 67926, 67925, 67927, 67929, 09615, 69778, 70266, 70265, 09918, 69998, 09140, 69896, 68693, 70082, 70081, 70080, 70079, 69897, 70088, 70087, 70084, 70086, 70085, 70099, 70096, 70098, 70097, 70095, 70094, 70093, 70090, 69309, 69308, 69385, 69383, 69242, 09901, 09906, 09887, 69386, 69785, 69784, 69783, 69782, 69991, 69996, 69995, 69779, 69781, 69636, 69635, 09917, 09897, 09916, 09895, 09921, 09907, 09919, 09880, 09911, 09910, 09893, 09913, 09879, 09888, 09892, 09889, 09890, 09896, 09903, 09905, 09894, 09886, 09914, 09902, 09891, 09912, 09662, 09221, 09621, 09619, 09618, 09347, 09346, 09220, 69992, 69787, 69775, 69776, 70013, 70014, 70012, 69964, 69894, 69627, 69625, 69895, 69389, 69777, 69384, 69387, 69388, 69963, 69313, 69312, 69390, 69392, 69314, 13685, 13686, 13687, 13682, 69900, 70089, 70083, 68691, 13536, 13537, 13534, 13535, 69898, 69997, 69993, 09920, 09900, 09908, 09904, 09620, 09915, 70264, 09909, 09134 на адресу АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони, станція призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Відповідно до п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Згідно пункту 10 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Як вбачається з актів ф. ГУ-23 станції Кривий Ріг №№ 497, 498, 502, 503, 506, 509, 511, 517, 518, 519, 520, 521, 524, 525, 526, 527, 528, 530, 532, 540, 541, 546, 549, 550, 551, 552, 554, 555, 558, 559, 560, 562, 563, 564, 565, в період з 23.03.2022 року по 21.04.2022 року відповідачем несвоєчасно забирались вагони з колій станції Кривий Ріг, що призвело до їх зайнятості та скупчення вагонів.

Відповідно до наказів № 218 від 28.03.2022, № 220 від 30.03.2022, № 221 від 31.03.2022 та № 223 від 02.04.2022 на підходах до станції призначення Кривий Ріг, зокрема станціях Кривий Ріг-Сортувальний, Кривий Ріг-Головний, Батуринська, затримувались вагони.

В порядку п. 10 Правил користування вагонами і контейнерами були складені акти ф. ГУ-23а, усі дані яких передані станціями Кривий Ріг-Сортувальний, Кривий Ріг-Головний, Батуринська у Повідомленнях про затримку вагонів на станцію призначення Кривий Ріг, яка не пізніше двох годин після отримання передала їх копії Відповідачу.

На підставі актів ф.ГУ-23а №№ 20 від 28.03.22, 21 від 11.04.2022, 20 від 30.03.2022, 19 від 06.04.2022, 5 від 31.03.2022, 7 від 10.04.2022, 23 від 02.04.2022, 22 від 13.04.2022 за час затримки на підходах до станції призначення Кривий Ріг позивачем відповідачу була нарахована плата за користування вагонами.

Відповідно до п.2 Правил видачі вантажів крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі.

Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами).

П.4 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що у всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання.

Вантажовласник повинен призначити для приймання і передачі повідомлень працівників; їхні прізвища та номери телефонів надаються начальнику станції.

Для запису повідомлень на станції ведеться "Книга повідомлень" (додаток 7).

Так, у книзі повідомлень форми ГУ-2 станції Кривий Ріг наявні усі записи, як про запланований час подачі вагонів, так і про представників відповідача, що прийняли повідомлення.

Проте вагони, у визначений час відповідачем не забирались, через що виникла затримка.

П. 8 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Оскільки, АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» несвоєчасно забирало вагони на свою під`їзну колію, станцією Кривий Ріг були складені акти про затримку ф.ГУ- 23 №№ 539, 541, 542, 550, 553, 554, 556, 560, 564, 566, відповідно до яких за час затримки на станції призначення Кривий Ріг позивачем відповідачу була нарахована плата за користування вагонами.

Ст. 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Згідно п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 14 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» Міністерство транспорту та зв`язку України наказом від 26.03.2009 року № 317 затвердило Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, а також Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів.

Отже, розрахунок плати за користування вагонами здійснюється на підставі розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Внаслідок виникнення на станції Кривий Ріг ускладнень, пов`язаних із неприйманням відповідачем вагонів, начальник станції Кривий Ріг листами за вих. №№ 66 від 12.04.2022, 67 від 13.04.2022, 68 від 13.04.2022, 72 від 16.04.2022, 73 від 16.04.2022 звернувся до начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень щодо видачі наказів про стягнення збору за зберігання вантажу у двократному розмірі.

Наказами начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень №№ 62 від 12.04.2022, 63 від 13.04.2022, 64 від 13.04.2022, 65 від 16.04.2022, 66 від 16.04.2022 збільшено ставку збору за зберігання вантажів до двократного розміру. Вказана підвищена ставка введена після двох годин з моменту повідомлення відповідача про введення підвищеної ставки, що підтверджується, зокрема, відмітками про повідомлення на листах за вих. №№ 66 від 12.04.2022, 67 від 13.04.2022, 68 від 13.04.2022, 72 від 16.04.2022, 73 від 16.04.2022.

П. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів встановлено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Таким чином, термін безоплатного зберігання обчислюється з моменту затримки, яка засвідчується актом загальної форми. За зберігання вантажу сплачується державний регульований тариф, який відображається у накопичувальній картці.

Факт затримки вантажу був засвідчений актами станції Кривий Ріг №№ 541 від 11.04.22, 550 від 16.04.22, 544 від 14.04.22, 556 від 17.04.22, 539 від 10.04.22, 564 від 21.04.22, 542 від 11.04.22, 566 від 21.04.22, 543 від 11.04.22, 553 від 17.04.22, 548 від 14.04.22, 560 від 19.04.22, станції Кривий Ріг-Сортувальний №№ 10029 від 28.03.22, 10033 від 02.04.22, станції Батуринська № 5 від 31.03.22, станції Кривий Ріг-Головний № 5610 від 30.03.22,

На підставі вказаних актів, станцією Кривий Ріг були заведені накопичувальні картки ф.ФДУ-92 №№ 14049063, 14049064, 14049065, 14049066, 11059092, 15049071, 11059088, 11059089, 11059090, 11059091, 11059093, в яких було відображено збір за зберігання вантажу на загальну суму 71 902,68 грн.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ- 46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 були підписані відповідачем із запереченнями з посиланням щодо відсутності його вини у затримці спірних вагонів з незалежних від нього причин, а саме внаслідок воєнних дій.

Відповідач плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу не сплатив, що й стало причиною спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наданням позивачем договірних послуг щодо залізничного перевезення вантажу (вагонів) та наявності правових підстав для виникнення зобов`язань відповідача щодо плати за користування вагонами й збору за зберігання вантажів.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила, Правила користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила № 334), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

За змістом пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання. Для запису повідомлень на станції ведеться Книга повідомлень. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Порядок нарахування плати за зберігання вантажів залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644).

Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача (пункт 4 Правил № 644).

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється:

якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

при переадресуванні після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

при затримці з моменту затримки (пункт 8 Правил № 644).

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (пункт 9 Правил № 644).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 22.03.2019 № 205 до плати за користування вагонами та контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів, та збору за зберігання вантажів, що вказані в розділі ІІІ Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 3,023.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

В судовому засіданні представник відповідача звернув увагу суду на те, що в наданому позивачем розрахунку суми позову по платі за користування вагонами є подвійна сума, зокрема на сторінках 7 та 11 зазначається одна й та ж сама відомість № 17049220 з однією і тією ж судом - 269 161,60грн.

Перевіривши розрахунок позивача та дослідивши їх в судовому засіданні, позивач та суд погодився з зауваженнями відповідача.

Отже, відповідно до Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами позивачем була розрахована плата за користування вагонами за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 в сумі 1 832 573,40грн. (з ПДВ) та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 у розмірі 71 902,68грн., а в загальній сумі 1 904 476,08грн. (а.с.8-23, том 1).

За результатом перевірки виконаного позивачем розрахунку (а.с.8-23, том 1) порушень не встановлено.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд доходить висновку щодо законності й обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Доводи відповідача судом не приймаються з огляду на таке.

Так, згідно з частиною другою статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності своєї вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правила користування вагонами і контейнерами.

Натомість його вина у затримці вагонів підтверджується наступним.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між позивачем та відповідачем договору від 05.12.2019 (з подальшими змінами) передача (здача) порожніх вагонів під навантаження на під`їзну колію здійснюється через інтервал часу 1,5 год. Повідомлення про подачу вагонів на під`їзну колію передаються по телефону прийомоздавальником вантажу та багажу станції Кривий Ріг прийомоздавальнику вантажу та багажу власника колії не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження та вивантаження форми ГУ-2.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на одній з приймально-здавальних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв`язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав.

В обґрунтування правової позиції щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої під`їзні колії відповідач до відзиву на позовну заяву додав довідки щодо зайнятості колій на станції Допоміжна, з яких вбачається, що на момент видачі наказів про затримку вагонів були в наявності вільні колії.

Утім, навіть за умов наявності вільних під`їзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

Викладеним спростовується готовність відповідача прийняти спірні вагони на свою під`їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Крім того, зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно з Технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниця" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 904/5461/18.

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України № 507 від 31.08.2005, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у листі № 0701-11/96/715/14, що кореспондується з постановами Вищого господарського суду України у справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

За таких обставин висновок відповідача про наявну можливість позивачу доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій носить суб`єктивний характер.

Разом із тим безспірною є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів (вагонів), які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Отже, відповідачем не доведена відсутність своєї вини у скупчення вагонів на станції призначення. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 03.09.2013 у справі 904/2287/13.

Відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» і станції примикання Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» залізничний транспорт АТ «ПІВДГЗК» по характеру роботи поділяється на технологічний та зовнішній.

Станція Допоміжна входить до дільниці зовнішнього транспорту комбінату. Керівництво поїзною та маневровою роботою на дільниці зовнішнього транспорту виконує диспетчер служби експлуатації зовнішнього транспорту управління залізничного транспорту.

Згідно з п. 8 Договору №ПР/М-19-753/НЮдч від 05.12.2019 про готовність вагонів до забирання маневровий диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ Власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів.

Тобто без відповідного дозволу диспетчера служби експлуатації зовнішнього транспорту управління залізничного транспорту АТ «ПІВДГЗК» подавати вагони з колій станції Кривий Ріг на колії станції Допоміжна АТ «ПІВДГЗК», неможливо.

Отже, відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з п. 4 Правил відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання. Для запису повідомлень на станції ведеться "Книга повідомлень" (додаток 7). Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

За приписами п. 5 Правил плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника.

Пунктом 7 Правил передбачено, що час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

Відповідно до п.п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пунктами 9, 10 Правил передбачено, що про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

За приписами п. 13 Правил плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Згідно з п. 14 Правил розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Пунктом 15 Правил передбачено, що за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Згідно з п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Жодна причина, за якою спірні вагони були затримані на підходах до станції призначення та на станції призначення, не підпадає під перелік, зазначений в п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у п. 2.1. розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Як вбачається з матеріалів справи, станціями затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження вагонів на станції затримки, згідно із Тарифним керівництвом № 1 (затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356), розрахована плата за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 на загальну суму 1 832 573,40грн. та збір за зберігання вантажу на загальну суму 71 902,68грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку і встановлено, що розрахунок проведено обґрунтовано й правильно.

Суд відхиляє посилання відповідача на телеграмне розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022, з огляду на таке.

Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.

У вказаному переліку зазначено, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник серед іншого, у випадку запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції. Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин. Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з додатком 6 до Правил користування вагонами. Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів з вказаних вище підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання акта. Акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище. У випадку настання вказаних вище обставин, замовник не сплачує також збір за зберігання вантажів.

До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) було доведено телеграмним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.

Затримка спірних вагонів відбулась у березні-квітня 2022р.

Наявні в матеріалах справи акти загальної форми ГУ-23 не містять посилань на комендантську годину (на виконання вказаного вище Переліку) та свідчать про те, що вагони подавались і забирались Відповідачем у тому числі й в період дії комендантської години.

Отже, відсутні підстави для врахування часу комендантської години при нарахуванні плати за користуванням вагонами та збору за зберігання вантажу.

При цьому, суд враховує, що рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) є локальним (внутрішнім) нормативним актом Залізниці, яке не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів.

Крім того, сторонами не були внесені відповідні зміни до Договору щодо ненарахування плати за користування вагонами за збору за зберігання вантажів під час дії комендантської години.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на положення ст. 121 Статуту та п. 16 Правил, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких, згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Відтак, суд дійшов висновку, що прийняті до перевезення позивачем вагони були затримані через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу.

Судом також враховано, що пунктом 14 Договору передбачено, що Власник колії сплачує Залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, незалежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі № 904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Посилання Відповідача у відомостях плати на введений воєнний стан не є підставою для звільнення від плати за користування вагонами. Відповідач не довів, яким чином саме ця обставина вплинула на неможливість своєчасного забирання доставлених Залізницею вантажів.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. У даному випадку відповідачем не доведено вплив воєнного стану на його спроможність виконувати свої конкретно визначені обов`язки.

Інформація, яка зазначена в актах загальної форми ГУ-23, вказує на те, що ПАТ "ПівнГЗК" працювало та забирало вагони на свої під`їзні колії цілодобово. Посилань на комендантську годину складені акти загальної форми ГУ-23 не містять. Будь-яких повідомлень щодо неможливості забирання вагонів з під`їзної колії у зв`язку з введенням воєнного стану на станцію призначення від Відповідача не надходило. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.04.2023р. по справі № 904/2019/22.

Стосовно доводів відповідача, що станції Кривий Ріг-Сортувальний, Кривий Ріг-Головний, Батуринська не є підходами до станції призначення, суд зазначає наступне.

Міністерство інфраструктури України своїм листом від 07.03.2018 року № 2197/45/10-18 в контексті застосування та тлумачення терміну «підходи до станції призначення», роз`яснило, що з урахуванням необхідності забезпечення сталої системи безпеки руху поїздів та з метою забезпечення правильного одностайного розуміння та реалізації застосування підстав та порядку видачі наказів про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення, «підходами до станції призначення» в зазначеному вище розумінні є будь-яка залізнична станція на шляху прямування до станції призначення, на якій затримуються такі вагони та контейнери.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1.1. Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з пунктом 1.4. Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Перевезення вантажів здійснюється та організовується на підставі Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. Надання послуг за Договором підтверджується, зокрема, накопичувальною карткою та відомістю плати за користування вагонами. Ч. 1 ст. 259 ЦК України унормовано, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Так, пунктом 7.3. Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до замовників, що випливають з правовідносин Сторін за Договором, становить один рік. Оскільки перевезення здійснювались в рамках укладеного між сторонами Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, строк позовної давності по даному спору становить один рік.

Судом також було встановлено дотримання позивачем приписів рішення Правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком. т) та відповідно вимог рішення Правління.

Розрахунок плати за користування вагонами по справі № 904/899/23 позивачем був здійснений на підставі розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги. розрахунок збору за зберігання вантажу позивач здійснив на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема, накопичувальними картками та відомостями плати за користування вагонами.

Щодо наполягання відповідача на застосуванні судом положень ч.6 ст.173 ГПК України, враховуючи складність та певну специфіку справи, значний розмір суми до стягнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України, згідно з яким суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Частиною 1 ст.2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, роз`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду. Позовні вимоги роз`єднуються за рішенням суду, якщо таке роз`єднання сприятиме виконанню завдань господарського судочинства.

Приписи ч.6 ст.173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

У даному випадку судом першої інстанції не встановлено необхідності у роз`єднанні позовних вимог та з врахуванням вище викладених обставин не вбачає підстав задоволення клопотання відповідача про застосування до спірних правовідносин положень ч.6 ст.173 ГПК України.

Відповідачем також не доведено направлення (вручення) листів за вих. № 52-40/235 від 10.04.2022, № 52-40/256 від 15.04.2022, № 52-40/190 від 17.03.2022, № 52-40/192 від 18.03.2022 на адресу позивача. З доданої відповідачем до заперечення на відповідь на відзив копії електронного листа та списку № 1 згрупованих внутрішніх відправлень від 18.03.2022р. неможливо ідентифікувати, які саме листи були направлені на адресу позивача.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Заперечення відповідача не спростовують обґрунтованості позовних вимог. Надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог є більш вірогідними та переконливими, аніж доводи відповідача та докази, надані на їх спростування.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Наявність законодавчо визначених підстав для звільнення від плати за користування вагонами й збору за зберігання вантажів відповідачем не доведена.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 1 832 573,40грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 71 902,68грн.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог на загальну суму 1 904 476,08грн., сплаті підлягає судовий збір в розмірі 28 567,14грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 33 412,05грн. (платіжне доручення № 1059 від 07.02.2023р.)

Отже поверненню підлягає судовий збір в розмірі 4 844,91грн..

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 28 567,14грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", 50026, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49038, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237 плату за користування вагонами у розмірі 1 832 573,40грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 71 902,68грн. та судовий збір в розмірі 28 567,14грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Акціонерному товариству "Українська залізниця", 03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49038, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ЄДРПОУ ВП: 40081237 з Державного бюджету України судовий збір у сумі 4 844,91грн, сплачений у складі судового збору в сумі 33 412,05грн. згідно з платіжним дорученням № 1059 (#505) від 07.02.2023р., про що винести ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.06.2023р.

Суддя С.П. Панна