ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/313/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант», м. Мукачеве Закарпатської області

про стягнення 173 939,30 грн

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант» 73 000,00 грн боргу за надані послуги, 37 009,53 грн пені, 29 200,00 грн штрафу, 20 811,82 грн інфляційних втрат та 13 917,95 грн 15% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договору про надання послуг спеціалізованою технікою від 16.11.2021 № ЕТ 1611/2021.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/313/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2023.

Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання судом електронної копії ухвали від 21.04.2023 про відкриття провадження у справі до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант». Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант» 21.04.2023 о 20:19 год.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Таким чином, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих позивачем послуг за договором про надання послуг спеціалізованою технікою № ЕТ 1611/2021 від 16.11.2021 у зв`язку з чим станом на 07.04.2023 за ним рахується заборгованість в розмірі 73 000,00 грн, на яку позивачем нараховано 37 009,53 грн пені, 29 200,00 грн штрафу, 20 811,82 грн інфляційних втрат та 13 917,95 грн 15% річних.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов по суті заявлених вимог відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

16 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд», як Виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант», як Замовником було укладено Договір про надання послуг спеціалізованою технікою № ЕТ 1611/2021 (надалі Договір), за умовами п. 1.1. якого Виконавець зобов`язався власними чи орендованими будівельними машинами (екскаваторами), механізмами чи автотранспортом (далі спеціалізована техніка) надати послуги (виконати роботи) на об`єктах Замовника, а Замовник, в своє чергу, зобов`язався сплачувати Виконавцю плату за надані послуги (виконані роботи) у розмірі та порядку, визначеному даним Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору обсяг необхідних послуг (робіт), кількість, тип спеціалізованої техніки, строк надання послуг (виконання робіт), місце, дата та час подачі спеціалізованої техніки, вартість години роботи техніки та мінімальний запланований щоденний час роботи спеціалізованої техніки, та інші необхідні умови надання послуг (виконання робіт) попередньо погоджуються Сторонами у Заявках, та визначаються (підтверджуються) Сторонами у Довідках про виконані послуги/роботи та Актах наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до п. 2.2. Договору заявка на надання послуг (виконання робіт) може надаватися Замовником в довільній письмовій чи усній формі засобами електронного та/чи телефонного зв`язку. У разі якщо між Сторонами немає зауважень, щодо якості та кількості наданих послуг (виконаних робіт), що фіксується шляхом підписання Сторонами Акту виконаних робіт (наданих послуг), Довідок про надані послуги (виконані роботи) до них та/чи інших документів, що підтверджують надання послуг (виконання робіт), зберігання скан-копій Заявок та/чи обмін оригіналами не є обов`язковим для Сторін, оскільки вартість та номенклатура послуг підтверджується Сторонами у Актах виконаних робіт (наданих послуг)/Довідках про надані послуги та/чи інших документах, що підтверджуються надання послуг (виконання робіт) (у разі їх підписання без зауважень).

Ціна договору та порядок розрахунків сторонами встановлено в розділі 4 Договору. Зокрема, відповідно до п. 4.1. Договору ціна Договору складається із суми вартості послуг (робіт), зазначеної у специфікаціях, а також додаткових витрат Виконавця, понесених під час виконання цього Договору.

Оплата вартості фактично наданих Виконавцем послуг (виконаних робіт) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту завершення надання послуг (виконання робіт). Надані в перший місяць з початку дії договору послуги оплачуються виключно на умовах 100 % передоплати. За згодою сторін може бути погоджено інший порядок розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України. Додаткові витрати Виконавця, понесені під час виконання цього Договору, компенсуються Замовником протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати надання Виконавцем підтверджуючих документів.

Оплата проводиться Замовником в безготівковій формі в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця (п.п. 4.2., 4.3. Договору).

За змістом п.п. 4.4., 4.4.1. Договору акти наданих послуг (виконаних робіт), готує Виконавець, на підставі раніше підписаних Довідок про надані послуги, не рідше одного разу протягом календарного місяця надання послуг (виконання робіт), і передає у двох екземплярах для підписання уповноваженому представнику Замовника. Уповноважений представник Замовника протягом 3-х робочих днів підписує Акти наданих послуг (виконаних робіт), скріплює підпис печаткою (у разі її наявності) та один екземпляр повертає Виконавцю.

У разі виявлення Замовником невідповідності наданих послуг Договору, він зобов`язаний протягом 3-х робочих днів з дати одержання Актів наданих послуг (але у будь-якому разі до дати залишення спеціалізованою технікою об`єкту надання послуг), надати Акт про усунення недоліків або заявити письмову претензію. Якщо протягом вказаного строку Замовник не надасть такої претензії - послуги вважаються виконаними якісно, у повному обсязі, прийнятими Замовником на дату складання Виконавцем відповідного акта та підлягають оплаті.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до 16.11.2022, а в частині виконання Сторонами своїх зобов`язань, до їх повного виконання (п. 7.1. Договору).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору про надання послуг спеціалізованою технікою № ЕТ 1611/2021 від 16.11.2021 позивачем надано визначені в Договорі послуги спеціалізованою технікою на загальну суму 263 000,00 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 609 від 16.11.2021 (на суму 18 000,00 грн), №1-0609 від 17.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №2-0609 від 18.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №3-0609 від 19.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №4-0609 від 20.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №5-0609 від 21.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №6-0609 від 23.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №7-0609 від 24.11.2021 (на суму 8000,00 грн), №8-0609 від 25.11.2021 (на суму 9000,00 грн), №9-0609 від 26.11.2021 (на суму 11 000,00 грн), №10-060 від 27.11.2021 (на суму 9000,00 грн), №11-060 від 29.11.2021 (на суму 9000,00 грн), №12-060 від 30.11.2021 (на суму 9000,00 грн), №609 від 01.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №14-060 від 02.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №15-060 від 13.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №16-060 від 14.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №17-060 від 15.12.2021 (на суму 11 000,00 грн), №18-060 від 16.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №19-060 від 17.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №20-060 від 18.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №21-060 від 20.12.2021 (на суму 11 000,00 грн), №22-060 від 21.12.2021 (на суму 11 000,00 грн), №654 від 22.12.2021 (на суму 8000,00 грн), №721 від 24.12.2021 (на суму 9000,00 грн), №724 від 25.12.2021 (на суму 9000,00 грн), №726 від 26.12.2021 (на суму 9000,00 грн), №728 від 27.12.2021 (на суму 9000,00 грн), №832 від 28.12.2021 (на суму 9000,00 грн), паперові копії яких містять інформацію про підписання сторонами означених актів здачі-приймання електронними підписами сторін, що не заперечено відповідачем у справі.

За твердженням Позивача, Відповідачем не в повній мірі виконано зобов`язання з оплати вартості наданих йому послуг у визначений Договором строк, у зв`язку з чим, з врахуванням часткової сплати відповідно до банківських виписок по рахунку позивача за 25.11.2021, 29.11.2021, 03.12.2021, 30.12.2021, 05.01.2022 на загальну суму 190 000,00 грн, заборгованість Відповідача складає 73 000,00 грн, стягнення якої разом з нарахованими позивачем пенею, штрафом, інфляційними втратами та відсотками річними і є предметом судового розгляду у цій справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку судом встановлено, що укладений між сторонами Договір про надання послуг спеціалізованою технікою № ЕТ 1611/2021 від 16.11.2021 є укладений, недійсним судом не визнавався, у встановленому Законом порядку сторонами змінений чи розірваний не був, а відтак підлягає до виконання сторонами на визначених ним умовах.

Як встановлено судом, факт виконання позивачем робіт за Договором про надання послуг спеціалізованою технікою № ЕТ 1611/2021 від 16.11.2021 на загальну суму 190 000,00 грн підтверджується підписаним електронним цифровим підписом Актами здачі-приймання робіт в період з 16.11.2021 по 28.12.2021.

При цьому, Відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної оплати вартості виконаних робіт у встановлений п. 4.2. Договору строк, здійснивши часткову оплату вартості наданих йому спеціальною технікою послуг в сумі 190 000,00 грн, у зв`язку з чим в Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант» виникла заборгованість перед позивачем станом на 07.04.2023 року в розмірі 73 000,00 грн, що не було спростовано відповідачем належними засобами доказування.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим на час розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в розмірі 73 000,00 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо вимог про стягнення пені.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Підпунктом 5.1.1. Договору сторони погодили, що за порушення строків платежів, передбачених цим Договором, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки оплати.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми пені, остання ТОВ «Експрес Техбуд» обрахована в розмірі 37 009,53 грн за порушення строків сплати вартості наданих послуг за актами здачі-приймання робіт №21-060 від 20.12.2021, №22-060 від 21.12.2021, №654 від 22.12.2021, №721 від 24.12.2021, №724 від 25.12.2021, №726 від 26.12.2021, №728 від 27.12.2021, №832 від 28.12.2021 за період прострочення, виходячи з встановленого п. 4.2. Договору п`ятиденного строку сплати послуг по кожному акту окремо і по 07.04.2023.

При цьому, відповідно до ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено судом, відповідно до умов п. 4.2. Договору зобов`язання відповідача з оплати послуг повинно було бути виконано в п`ятиденний строк з моменту завершення надання робіт, тобто по актах здачі-приймання робіт №21-060 від 20.12.2021, №22-060 від 21.12.2021, №654 від 22.12.2021, №721 від 24.12.2021, №724 від 25.12.2021, №726 від 26.12.2021, №728 від 27.12.2021, №832 від 28.12.2021 з 26.12.2021 до 03.01.2022, а відтак, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, право нараховувати штрафні санкції за прострочення відповідачем виконання зобов`язання за Договором виникає в ці дати по кожному акту окремо та припиняється, відповідно, 26.06.2022-03.07.2022.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірним нарахування відповідачу пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ в означений період а відтак, правомірними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 8867,06 грн пені, а позов в цій частині є таким, що підлягає задоволенню.

В частині стягнення з відповідача 28 142,47 грн пені, суд відмовляє, позаяк вимоги в цій частині розраховані позивачем з порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

В даному контексті суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення сторонами в п. 5.1.2. Договору трирічного строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки не може змінювати встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України строк нарахування пені, позаяк застосування інституту позовної давності, як строку в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, не поширюється на строки нарахування штрафних санкцій, які можуть бути визначені законом або договором.

Щодо штрафу.

Відповідно до положень п. 5.1.1. Договору у випадку прострочки здійснення оплати понад 30 календарних днів Замовник додатково сплачує Виконавцеві штраф у розмірі 40% від суми заборгованості.

Визнаючись з підставністю позову в частині заявленого позивачем до стягнення штрафу в розмірі 29 200,00 грн, нарахованого за прострочення оплати послуг терміном більш як 30 календарних днів, суд враховує, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідна правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі № 911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 17 травня 2018 року у справі № 910/6046/16, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 9 липня 2018 року у справі № 903/647/17, від 8 серпня 2018 року у справі № 908/1843/17 та від 01 червня 2021 року в справі №910/12876/19.

Судом встановлено, що сторони договору, врегульовуючи між собою правовідносини щодо надання послуг, досягли згоди щодо умов Договору, тобто вільно, на власний розсуд визначили та погодили такі умови, підписавши Договір та передбачивши, окрім нарахування пені за прострочення оплати послуг відповідно до п. 5.1.1. Договору, також і штраф у випадку, якщо термін прострочення оплати триває більше 30 календарних днів.

Доказів того, що під час укладення правочину сторони пропонували інші умови в частині відповідальності за порушення договірних зобов`язань надано не було, протоколу розбіжностей стосовно застосування до Замовника відповідальності у виді нарахування штрафних санкцій у разі порушення договірних зобов`язань, передбачених розділом 5 Договору, сторони не склали, тож дійшли висновку про можливість стягнення і пені, і штрафу, вказавши про різні види відповідальності, передбачені умовами Договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування Відповідачу згідно з п. 5.1.1. Договору 29 200,00 грн штрафу за затримку оплати на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо 3 % річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1.2. Договору сторони погодили, що крім пені та штрафу відповідно до ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, сума боргу стягується з врахування встановленого індексу інфляції та 15% річних за весь час прострочення.

Згідно поданого Позивачем розрахунку, за неналежне виконання договірних умов позивачем окремо по актах здачі-приймання робіт №21-060 від 20.12.2021, №22-060 від 21.12.2021, №654 від 22.12.2021, №721 від 24.12.2021, №724 від 25.12.2021, №726 від 26.12.2021, №728 від 27.12.2021, №832 від 28.12.2021 нараховано за період з 26.12.2021 по 07.04.2023 15% річних в сумі 13 917,95 грн та 20 811,82 грн втрат від інфляції за період з січня 2022 року по лютий 2023 року включно.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення 15% річних та інфляційних нарахувань в означені періоди, суд встановив, що такі позивачем розраховано вірно, тому вимоги про стягнення 13 917,95 грн - 15% річних та 20 811,82 грн інфляційних втрат підлягають до задоволення судом як обґрунтовано заявлені та підтверджені належними і допустимими доказами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант» (89600, м. Мукачеве (П) Закарпатської області, вул. Штефана Августина, буд. 12/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 32, ) 73 000,00 грн (сімдесят три тисячі гривень 00 копійок) основного боргу, 8867,06 грн (вісім тисяч вісімсот шістдесят сім гривень 06 копійок) пені, 29 200,00 грн (двадцять дев`ять тисяч двісті гривень 00 копійок) штрафу, 20 811,82 грн (двадцять тисяч вісімсот одинадцять гривень 82 копійки) інфляційних втрат, 13 917,95 грн (тринадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень 95 копійок) 15% річних та 2249,74 грн (дві тисячі двісті сорок дев`ять гривень 74 копійки) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 червня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.