ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3419/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В., при секретарі судового засідання Крайнюк А.В., розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алма Рітейл» (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ) про відмову від позову по справі №916/3419/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алма Рітейл» (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон Юг» (65049, м. Одеса, пров. Економічний, 3, кв. 60, );

про стягнення 203323,21грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Байраченко М.Ю.;

від відповідача: Лапін К.А.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон Югпро стягнення 203323,21грн. у тому числі 103079,35грн. основного боргу, 17778,79грн. пені, 64544,00грн. штрафу, 12804,58грн. інфляційних витрат, 3807,00грн. 3% річних, 0,15грн. за літр у сумі 1309,49грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Еталон Юг умов укладеного між сторонами договору безперервного постачання нафтопродуктів №1508-1/AIRit від 15.08.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.11.2021р відкрито провадження у справі №916/3419/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 02.12.2022р о 11:20.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному по 17.12.2021р. включно, судове засідання 02.12.2021р. о 11:20 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.12.2021р призначено судове засідання на 18.01.2022р о 11:15 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 18.01.2022р. було оголошено перерву на 10.02.2022р. о 11:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2022р повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 08.02.2022р., судове засідання 10.02.2022р. о 11:30 не відбулося.

24.02.2022р. указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні на території України було запроваджено воєнний стан, який 14.03.2022 згідно указу Президента України № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено до 25.04.2022.

02.03.2022 року Рада Судів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14.03.2022 року, оформленого протоколом №916-2/2022 рекомендовано суддям:

- продовжити розгляд справ раніше знятих з розгляду, зокрема, з участю учасників справ у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з урахуванням думки учасників справ;

- відкладати підготовчі та судові засідання в межах розумного строку відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності повідомлення учасників справи або за наявності їх клопотання про це із посиланням на перешкоджання їх явки у зв`язку із введенням воєнного стану;

- здійснювати розгляд справ у письмовому провадженні;

- продовжити видачу судових наказів у наказному провадженні;

- продовжити видачу наказів на виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно указу Президента України від 18.04.2022р. №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан на території України продовжено до 25.05.2022р.

З 16.03.2022р. по 12.05.2022р. включно суддя Степанова Л.В. перебувала у відпустці.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з відпустки, ухвалою суду від 16.05.2022р призначено судове засідання у справі на 12.07.2022р о 11:40 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

11.07.2022р за вх.суду№12817/22 відповідач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів.

11.07.2022р за вх.суду№12819/22 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

12.07.2022р за вх.суду№12883/22 відповідач надав до суду заяву свідка.

В судовому засіданні від 12.07.2022р. було оголошено перерву на 23.08.2022р. о 11:45, про що зазначено у протоколі судового засідання.

23.08.2022р за вх.суду№17085/22 відповідач звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової експертизи.

В судовому засіданні від 23.08.2022р. було оголошено перерву на 04.10.2022р. о 11:15, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2022р повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

04.10.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2022р призначено судове засідання у справі на 08.11.2022р о 12:20 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

08.11.2022р за вх.суду№25179/22 позивач надав до суду заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів.

08.11.2022р за вх.суду№25181/22 позивач надав до суду письмові пояснення.

В судовому засіданні від 08.11.2022р. було оголошено перерву на 08.12.2022р. о 11:45, про що зазначено у протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 08.12.2022р. було оголошено перерву на 17.01.2023р. о 12:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

08.12.2022р за вх.суду№27880/22 відповідач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів.

08.12.2022р за вх.суду№27887/22 відповідач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів.

В судовому засіданні від 17.01.2023р було оголошено перерву на 26.01.2023р о 12:10, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2022р повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судове засідання від 26.01.2023р представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2022р відкладено судове засідання на 14.03.2023р о 12:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2022р задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон Юг та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл оригінал договору безперервного постачання нафтопродуктів №1508-1/ALRit від 15.08.2020р, оригінали видаткових накладних від 15.09.2020р №134, від 30.09.2020р. №182.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2022р задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл та витребувано у Головного управління Державної податкової служби в Одеській області наступну інформацію: Чи включило Товариство з обмеженою відповідальністю Еталон Юг (65049, м. Одеса, пров. Економічний, 3, кв. 60, ) у відповідному звітному періоді, до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ) податкових накладних, зокрема: податкова накладна №69 від 15.09.2020р на загальну суму 104818,61грн у кількості 5483,04 літри дизельного палива, податкова накладна №92 від 31.08.2020р на загальну суму 6632,50грн у кількості 350 літрів дизельного палива, податкова накладна №137 від 30.09.2020р на загальну суму 60993,91грн у кількості 3246,87 літрів дизельного палива. Чи скористалось Товариство з обмеженою відповідальністю Еталон Юг (65049, м. Одеса, пров. Економічний, 3, кв. 60, ) отриманим податковим кредитом від Товариства з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ). Копію декларації за відповідний період з додатком (розшифровкою) поданою Товариством з обмеженою відповідальністю Еталон Юг (65049, м. Одеса, пров. Економічний, 3, кв. 60, ) або витяг з декларації та додатку, з розшифровкою, з якої буде вбачатись включення останнім податкового кредиту за придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю Алма Рітейл (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ) товар.

17.02.2023р за вх.суду№5093/23 від Державної податкової служби в Одеській області надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 26.01.2023р

В судовому засіданні від 14.03.2023р було оголошено перерву на 21.03.2023р о 10:50, про що зазначено у протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 21.03.2023р відповідач звернувся до суду з клопотанням про залишення без розгляду клопотання про призначення у справі судової експертизи.

В судовому засіданні від 21.03.2023р було оголошено перерву на 25.04.2023р о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 25.04.2023р було оголошено перерву на 02.05.2023р о 12:50, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2023р повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 02.05.2023р було оголошено перерву на 11.05.2023р о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 11.05.2023р, судове засідання 11.05.2023р о 12:30 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 15.05.2023р призначено судове засідання на 13.06.2023р о 10:50 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на ст.191 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 231 Господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи відмову позивача від позову та те, що відмова від позову не зачіпає інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі №916/3419/21.

Відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно п. 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що провадження у справі закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову то вказані обставини виключають можливість повернення судового збору відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Під час розгляду справи відповідач звернувся до суду з заявою про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 44000,00грн.

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надані наступну документи: рахунок-фактура №01/23 від 22.03.2023р на суму 30000,00грн, акт наданих послуг №01/23 від 22.03.2023р на суму 30000,00грн, квитанція до прибуткового касового ордеру №01/23 від 22.03.2023р на суму 30000,00грн, акт звірки розрахунків №05/05 від 05.05.2023р на суму 14000,00грн, рахунок-фактура №05/05 від 05.05.2023р, на суму 14000,00грн.

Враховуючи викладене, відповідач просить задовольнити вимоги заяви та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 44000,00грн.

Позивач просить зменшити суму понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до 500,00грн натомість у клопотанні від 09.05.2023р зазначає, що відшкодування відповідачу витрат на правничу допомогу можливе в обсязі 100,00грн.

В обґрунтування зменшення витрат позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву від 11.07.2022 р. поданого представником відповідача адвокатом Подорожнім А.С. відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла (або планує понести), що в свою чергу, згідно приписів ГПК України, є підставою для відмови у задоволенні вимог відповідача. До заяви щодо судових витрат представником відповідача не додано договору про надання правничої допомоги, на який він посилається у доданих до заяви документах, що в свою чергу також, є підставою для відмови у задоволенні вимог відповідача, виходячи з наступного. Так, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги, зокрема договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Крім того, визначаючи розмір суми судових витрат, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви. Таким чином, у зв`язку з відсутністю вказаного договору не можливо встановити чи була встановлена фіксована оплата за наданні послуги , а також не можливо встановити обчислення витрат на правничу допомогу. Крім того, представник відповідача, як доказ, надає копію рахунку - фактури №01/23 від 22.03.2023р та квитанцію до прибуткового касового ордеру №01/23, при цьому у вказаній квитанції відсутнє зазначення самого номеру рахунку, як підстави його формування, а тому не може бути належним доказом, оскільки є незрозумілим до якого саме рахунку його було виписано. Також квитанція до прибуткового касового ордеру не містить підтвердження реальності витрат на правничу допомогу, оскільки розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації/відшкодуванню витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи та розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру). В іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені в договорі, відшкодуванню/оплаті не підлягатимуть. Виокремлення адвокатом «вивчення, дослідження та аналіз документів, наданих клієнтом» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «наданням юридичних консультацій», а тому визначення оплати на суму 4000,00грн є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги. Також, представник відповідача в акті наданих послуг зазначає розмір витрат за «супроводження справи у суді, участь у засіданнях» у сумі 8000,00грн із розрахунку 2000,00грн за годину, при цьому не зазначає ані дати судового засідання в якому представник приймав участь, ані витраченого на ці засідання часу, а також не вказує про те, що в одному засіданні участь приймав зовсім інший представник/адвокат, а тому вважаємо вказаний розрахунок некоректним та таким , що не відповідає дійсності та є недоведеним. Крім того розмір позовних вимог складав 203323,21грн, при цьому розмір витрат, що просить стягнути відповідач складає 44000,00 грн. на думку позивача цей розмір є неспіввімірним.

Відповідач проти зменшення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу заперечує посилаючись на те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Враховуючи, що заява щодо судових витрат була подана 11.04.2023р, тобто майже за місяць до засідання 02.05.2023р, ще до ухвалення рішення у справі, з одночасним направленням позивачу, сторона позивача мала достатньо часу для ознайомлення із даною заявою та підготовкою заперечень та/або клопотань по суті заявою. Позивач вказаним правом скористався та звернувся із клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, принцип змагальності дотримано, а також не було порушено або створено додаткових складнощів у реалізації позивачем своїх процесуальних прав, зокрема, в частині подання клопотання про зменшення судових витрат. Відтак, сам факт неподання разом з відзивом попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат жодним чином не вплинув на процес розгляду справи і права та інтереси позивача. Відповідач надає копію договору про надання правової допомоги. Щодо відсутності у квитанції дати і номеру рахунку - наведене не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви щодо судових витрат. Крім того, у квитанції вказано на підставі якого саме договору здійснено оплату, а також сума, дата і номер квитанції співпадає із сумою, датою і номерами акту і рахунку, що у свою чергу свідчить про пов`язаність вказаних доказів витрат на правничу допомогу. Відшкодування судових витрат на правничу допомогу не ставиться у залежність від факту сплати таких витрат чи тільки зобов`язання їх сплатити в подальшому. Таким чином, заперечення позивача в частині квитанції про сплату не спростовують факту надання правничої допомоги у обсягах, вказаних у документах.

Відповідач зазначає, що позивачем не наведено доводів, що обсяг виконаної адвокатом роботи є неспівмірним зі складністю справи. Також позивачем не вказано у чому саме полягають розбіжності у сумі судових витрат у заяві та у наданих доказах.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та заперечення відповідача з цього приводу, зазначає наступне.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 24.01.2019р. по справі №910/15944/17 зауважив, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.10.2019р. по справі №905/1795/18).

Суд, розглянувши матеріали справи, ціну позову, малозначність справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00грн.

Керуючись ст.191, п. 4 ч.1 ст. 231, ст.ст. 130, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алма Рітейл» (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ) про відмову від позову по справі №916/3419/21 задовольнити.

2. Провадження у справі №916/3419/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алма Рітейл» (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон Юг» (65049, м. Одеса, пров. Економічний, 3, кв. 60, ) про стягнення 203323,21грн закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алма Рітейл» (65055, м. Одеса, вул. Хуторська, 87, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон Юг» (65049, м. Одеса, пров. Економічний, 3, кв. 60, ) 10000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст ухвали підписаний 15 червня 2023р.

Ухвала набирає чинності 13.06.2023р та підлягає оскарженню в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.В. Степанова