РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2023Справа № 910/4963/23

За позовом Акціонерного товариства "Оператор ринку" (місто Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентралгаз" (місто Київ)

про стягнення 6.794,08 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор ринку" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентралгаз" про стягнення 6.794,08 грн заборгованості за договором про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку №450/01 від 13.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Копія цієї ухвали була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідача, проте відповідні поштові конверти було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення отримувачу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Таким чином, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 324 утворено державне підприємство «Оператор ринку», постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 № 454 затверджено Статут зазначеного державного підприємства.

Наказом Міністерства енергетики України від 20.12.2021 № 344 «Про створення акціонерного товариства «Оператор ринку», створено акціонерне товариство «Оператор ринку» (позивач) у процесі перетворення державного підприємства «Оператор ринку». Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства «Оператор ринку».

Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) визначено правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Частиною 1 статті 67 Закону установлено, що в Україні функціонує єдиний ринок «на добу наперед» та внутрішньодобовий ринок. Для участі на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку учасники ринку укладають з оператором ринку договір про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, типова форма якого є невід`ємною частиною правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Оператор ринку не має права відмовити в укладенні договору про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, якщо учасник ринку належним чином виконав усі умови правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку щодо доступу до ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №308, (зі змінами) затверджено Правила ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку (далі - Правила РДН/ВДР).

Відповідно до пункту 2.1.1 глави 2.1 розділу II Правил РДН/ВДР учасники ринку, що бажають стати учасниками РДН/ВДР, повинні надати Оператору ринку заяву про участь у РДН та ВДР; укласти договір про участь у РДН та ВДР.

Відповідно до пункту 2.1.2 глави 2.1 розділу II Правил РДН/ВДР Учасник ринку набуває статусу учасника РДН/ВДР з дати набрання чинності договором про участь у РДН та ВДР.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Сентралгаз" надано позивачу заяву на участь у ринку "на добу наперед та внутрішньодобовому ринку" від 06.05.2020 № 06/05-1.

Пунктом 2.1.8 глави 2.1 розділу II Правил РДН/ВДР визначено, що договір про участь у РДН та ВДР набирає чинності з дати, зазначеної у ньому.

13.05.2020 між ДП «Оператор ринку» та ТОВ «СЕНТРАЛГАЗ» укладено Договір про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку № 450/01 (далі -Договір), зі змінами, внесеними відповідними додатковими угодами.

У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору (несплата послуг) AT «Оператор ринку» листом від 14.01.2022 № 02-22/172 повідомлено ТОВ «СЕНТРАЛГАЗ», про призупинення участі у РДН/ВДР з 15 січня 2022 року. Зазначений лист відповідачем отримано 21.01.2022.

AT «Оператор ринку» листом від 14.12.2022 № 03-31/1658 повідомило відповідача про припинення з 15.12.2022 участі у РДН/ВДР та розірвання Договору з 15.12.2022.

Відповідно до пункту 4.4.9 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР та пункту 3.6 Договору передбачено не нарахування Оператором ринку плати за його послуги лише у разі призупинення участі за заявою самого учасника. В інших випадках, у тому числі призупинення Оператором ринку участі у РДН/ВДР учасника у зв`язку з несплатою послуг, положення Правил РДН/ВДР та Договору про участь у РДН/ВДР зобов`язують Оператора ринку нараховувати учаснику РДН/ВДР відповідні платежі за участь у РДН/ВДР, а учасника РДН/ВДР - оплачувати їх.

Підпунктом 8 пункту 2.3 Договору закріплено обов`язок Учасника оплачувати послуги ОР у встановлені цим Договором строки.

Пунктом 8.4 Договору встановлено, що розірвання цього Договору не звільняє Сторони від повного виконання ними своїх зобов`язань за цим Договором, у тому числі в частині розрахунків, що виникли до його розірвання.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що оплата послуг ОР, що надаються за цим Договором і пов`язані із провадженням діяльності зі здійснення функцій оператора ринку, складається з Фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та платежу за здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР.

Пунктом 3.2 Договору закріплено, що Оператор ринку розраховує розміри фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР відповідно до Правил РДН/ВДР та повинен оприлюднити їх на власному вебсайті не пізніше 30 днів до введення в дію.

Як вказує позивач, на виконання пункту 4.4.3 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР постановою НКРЕКП від 17.11.2021 № 2236 погоджено фіксований платіж за участь на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку на 2022 рік у розмірі 3.174,19 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 4.4.4 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР фіксований платіж оплачується щомісяця у вигляді повної попередньої оплати. ОР у перший робочий день кожного календарного місяця надає учасникам РДН/ВДР рахунки на сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР за відповідний календарний місяць. Пунктом 4.4.6 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР встановлено, що учасники РДН/ВДР зобов`язані оплатити рахунки, що формуються відповідно до пункту 4.4.4 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР, протягом трьох робочих днів з дати їх формування.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що фіксований платіж за участь у РДН/ВДР оплачується щомісяця шляхом здійснення повної попередньої оплати. ОР у перший робочий день кожного календарного місяця надає Учаснику рахунок на сплату фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР за відповідний місяць.

Пунктом 3.5 Договору визначено, що учасник зобов`язаний оплатити рахунки, що надаються ОР відповідно до пункту 3.3 цього Договору, протягом трьох робочих днів з дати їх формування.

Відповідно до підпунктів 1 та 4 пункту 1.6.1 глави 1.6 розділу І Правил РДН/ВДР обмін інформацією між ОР та учасниками РДН/ВДР здійснюється через програмне забезпечення ОР із застосуванням КЕП та поштою. Таким програмним забезпеченням AT «Оператор ринку» є система XMtrade®/PXS.

Відповідно до Витягу з програмного комплексу Оператора ринку XMtrade®/PXS рахунок-фактуру № на оплату послуг (фіксований платіж за участь РДН/ВДР) за січень 2022 року у розмірі 3.174,19 грн сформовано 01.01.2022, рахунок-фактуру № на оплату послуг (фіксований платіж за участь РДН/ВДР) за лютий 2022 року у розмірі 3.174,19 грн сформовано 01.02.2022.

25.01.2023 позивач направив відповідачу вимогу про сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР від 18.01.2023 № 01-42/126 та повторно направлено рахунки-фактури від 01.01.2022 №, від 01.02.2022 №.

На виконання пункту 3.7 Договору позивачем було направлено відповідачу Акти приймання-передачі наданих послуг за січень та лютий 2022 року, проте такі акти відповідачем не були підписані, та не було надано мотивованої відмови від їх підписання.

Таким чином, відповідач не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань за Договором, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за січень 2022 року у сумі 3.174,19 грн та лютий 2022 року у сумі 3.174,19 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Судом встановлено, що за наявними у матеріалах справи доказами заборгованість відповідача за Договором складає 6.348,38 грн. Доказів її сплати або відсутності обов`язку відповідача з її сплати матеріали справи не містять.

Крім суми основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 445,70 грн пені.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що в разі прострочення Учасником строку оплати послуг ОР, установленого цим Договором, з наступного дня після закінчення строку оплати Учаснику нараховується пеня в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу (але не більше облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив його правильність та арифметичну вірність.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане в сукупності суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентралгаз" (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 30, офіс 1; ідентифікаційний код 40532299) на користь Акціонерного товариства "Оператор ринку" (01032, місто Київ, вул. Петлюри Симона, будинок 27; ідентифікаційний код 43064445) 6.348 (шість тисяч триста сорок вісім) грн 38 коп. заборгованості, 445 (чотириста сорок п`ять) грн 70 коп. пені та 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко