ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"19" червня 2023 р. Справа №903/1051/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Гудак А.В.

суддя Олексюк Г.Є.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023

за позовом Керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної військової адміністрації

до 1) Ковельської районної військової адміністрації

2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

3) Рівненської сільської ради Ковельського району Волинської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження Любомльської районної державної адміністрації, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 позов задоволено частково. Усунуто перешкоди державі в особі Волинської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями оборони шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0999, площею 16,4808 га., цільове призначення (16.00) землі запасу сільськогосподарського призначення в Державному земельному кадастрі.

Зобов`язано Рівненську сільську раду Любомльського району повернути Волинській обласній військовій адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0999, площею 16,4808 га.

Провадження у справі у частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження Любомльської районної державної адміністрації від 19.12.2013 №246 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності" в частині затвердження такої документації щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0999, площею 16,4808 га. закрито у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Стягнуто з Рівненської сільської ради Любомльського району на користь Волинської обласної прокуратури 2481 грн. сплаченого судового збору. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на користь Волинської обласної прокуратури 2481 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління Держгеокадастру у Волинській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги стягнути з Волинської обласної прокуратури на користь ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення господарського суду Волинської області від 03.05.2023 залишено без руху та надано 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

Вказану ухвалу Головне управління Держгеокадастру у Волинській області отримало 06.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №314.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 12.06.2023 від апелянта надійшло клопотання, в якому останній подає докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення усім учасникам справи, просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі №903/1051/22, а також, у випадку відмови у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору просить суд продовжити термін на усунення недоліків.

Обґрунтовуючи подане клопотання, апелянт вказує, що на рахунку останнього відсутні кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги (згідно виписки з рахунка за 12.06.2023 року за кодом економічної класифікації 2800). А тому, враховуючи майновий стан ГУ Держгеокадастру у Волинській області та введення воєнного стану на всій території України, вважає дані підстави поважними для відстрочення сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту прийняття рішення у справі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 8 Закону України "Про судовий збір" наведено вичерпний перелік умов, за наявності яких ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору буде законним за наявності підстав, вказаних у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Волинській області не належить до осіб, вказаних у ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", предметом спору у справі №903/1051/22 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю та запровадження воєнного стану в Україні не віднесено законодавством до підстав для відстрочення сплати судового збору - відтак, законні підстави для відстрочення сплати судового збору у даному випадку відсутні.

Відповідно до ст. 129 Конституції України господарські суди, здійснюючи свої конституційні обов`язки, повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи положення ст. 129 Конституції України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі і у питанні звільнення або відстрочення судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується із ст. 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, особливості здійснення розрахунково-касового обслуговування бюджетних коштів та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64 не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Вказаної позиції притримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалах від 09.11.2022 року у справі №910/929/21, від 09.11.2022 року у справі №910/479/21.

Таким чином, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" призведене до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору.

Щодо клопотання про продовження процесуального строку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 р. у справі № 904/5995/16.

Отже, наданий апеляційним господарським судом десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги не може бути продовжений, що відповідно унеможливлює задоволення клопотання апелянта про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 903/1051/22.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6, 7, 8 ст. 260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч.2 ст. 260, ч.8 ст.174 ГПК України).

За вказаних обставин, оскільки скаржник не повністю усунув недоліки апеляційної скарги, апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 у справі №903/1051/22 вважається неподаною і підлягає поверненню.

Керуючись ст. 123, 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про продовження процесуального строку - відмовити.

3. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Господарського суду Волинської області від 03.05.2023 у справі №903/1051/22 повернути заявнику разом з доданими до неї документами - всього на 7 арк.

4. Копію ухвали направити учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.