ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1220/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Разюк Г.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 (про повернення позовної заяви)

по справі №916/1220/23

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Дім марочних коньяків «Таврія»

про стягнення 19 024 909,04 грн.

суддя суду першої інстанції Літвінов С.В.

місце винесення ухвали: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний тест ухвали складено та підписано: 17.04.2023.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Дім марочних коньяків «Таврія» про стягнення 19 024 909,04 грн.

При зверненні до Господарського суду Одеської області із відповідною позовною заявою ОСОБА_1 заявлено про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, мотивуючи тим, що позивач є пенсіонером за віком, у той же час, відповідно до довідки від 21.02.2023 № 54, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, розмір її пенсії за віком за період з січня 2022 р. по грудень 2022 р. склав 160551,76 грн., також відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 21.02.2023 інформація про доходи з 1 кварталу 2022 по 4 квартал 2022 - відсутня.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.2023 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за звернення до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Дім марочних коньяків «Таврія» про стягнення 19 024 909,04 грн.- відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Обґрунтовуючи відмову у задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору суд посилався на те, що надана позивачем довідка від 21.02.2023 р. №54, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, за період з січня 2022 р. по грудень 2022 р. та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 21.02.2023 не підтверджують реальний майновий стан ОСОБА_1 , не свідчить про те, що останній не спроможний сплатити визначений законом судовий збір за подачу позовної заяви, та те, що до суду не надано інформації з приводу наявності/відсутності коштів на банківських або депозитних рахунках, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

12.04.2023 позивач надав до суду заяву про усунення недоліків (вх. 11893/23) відповідно якої надав додаткові пояснення, обґрунтування та скрин-шот довідки переселенця але доказів наявності/відсутності коштів на банківських або депозитних рахунках та цінних паперів не надано.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 повернуто ОСОБА_1 позовну заяву від 24.03.2023 за вх. № 1269/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дім марочних коньяків «Таврія» про стягнення 19 024 909,04 грн.

Ухвала суду мотивована ти, що у строк встановлений судом, позивач, не надав суду заяву про усунення недоліків позову з доказами сплати судового збору в установленому порядку та розмірі.

Узагальнені вимоги та доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 по справі № 916/1220/23 та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Скаржник зазначає, що надав довідки, згідно з якими розмір річного доходу позивача за 2022-й рік разом із пенсією складає 160 551,76 гривень. П`ять відсотків з цієї суми складають 8.027,60 гривні. Отже, Позивач впевнено потрапляє під дію ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки 8.027,60 гривень менше у 35,55 рази розрахованого судового збору. Тому Позивач правомірно поставив питання про звільнення від сплати судового збору. Наявність таких довідок та розрахунків підтверджується у тексті оскаржуваної ухвали.

Позивач вважає, що суд першої інстанції недостатньо уважно поставився до оцінки майнового і соціального стану Позивача, останній 12.04.2023 року надав до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій на доповнення до первісного клопотання надав додаткові пояснення, обґрунтування та скрин-шот довідки переселенця, але доказів наявності/відсутності коштів на банківських або депозитних рахунках та цінних паперів не надано.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Разюк Г.П., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/1220/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/1220/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 (про повернення позовної заяви) по справі №916/1220/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

12.05.2023 матеріали справи №916/1220/23 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 (про повернення позовної заяви) по справі №916/1220/23 - залишено без руху.

Встановлено ОСОБА_1 надати Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2684, 00 грн. та доказів направлення апеляційної скарги учасникам провадження у справі, а саме: відповідачу Публічному акціонерному товариству «Дім марочних коньяків «Таврія» разом з листом опису вкладення про направлення апеляційної скарги з зазначенням номеру поштового відправлення протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху

Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

26.05.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків. До вказаної заяви було додано квитанцію від 16.05.2023 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2684, 00 грн. та доказів направлення апеляційної скарги учасникам провадження у справі, а саме: відповідачу Публічному акціонерному товариству «Дім марочних коньяків «Таврія» разом з листом опису вкладення про направлення апеляційної скарги з зазначенням номеру поштового відправлення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 (про повернення позовної заяви) по справі №916/1220/23.

Визначено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 (про повернення позовної заяви) по справі №916/1220/23 у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Зобов`язано ОСОБА_1 надати до Південно-західного апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви з відповідними додатками, яка була повернута Господарським судом Одеської області.

Встановлено відповідачу по справі Публічному акціонерному товариству «Дім марочних коньяків «Таврія» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу.

08.06.2023 до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства «Дім марочних коньяків «Таврія» надійшла заява-повідомлення щодо статусу відповідача на поточний час з огляду на триваючи бойові дії та про фінансовий стан позивача.

08.06.2023 до суду надійшло клопотання позивача про врахування погіршення майнового стану позивача.

09.06.2023 до суду від позивача надійшли оригінали позовної заяви.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Станом на 14.06.2023 до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно - західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Частиною першою статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 174 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

За змістом положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статей 13, 14, 74 ГПК України, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Аналогійний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі № 912/1061/20.

За оцінкою місцевого господарського суду наведені ОСОБА_1 обставини в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати удового збору, не є такими, з якими положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачають можливість звільнення від сплати судового збору, тому в задоволенні зазначених клопотань суд відмовив.

Так, судом першої інстанції зазначено, що що надана позивачем довідка від 21.02.2023 р. №54, видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, за період з січня 2022 р. по грудень 2022 р. та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 21.02.2023 не підтверджують реальний майновий стан ОСОБА_1 , не свідчить про те, що останній не спроможний сплатити визначений законом судовий збір за подачу позовної заяви, та те, що до суду не надано інформації з приводу наявності/відсутності коштів на банківських або депозитних рахунках, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач потрапляє під дію ч.ч. 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до наступного.

Так, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок розглянути заявлені сторонами клопотання та з врахуванням кожного окремого випадку навести мотиви щодо їх задоволення чи відмови у їх задоволенні відповідно до норм чинного законодавства.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Питання перевірки реальної спроможності заявника сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 914/4092/21.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач у цій справі не надав доказів важкого майнового стану, зокрема, про те, що у заявника відсутнє рухоме чи нерухоме майно, цінні папери, тощо. Доводів щодо відсутності необхідних коштів у позивача на банківських або депозитних рахунках у поданих ним клопотаннях також не наведено.

З огляду на викладене, правильним є висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Крім того, позивач мав права на звернення до суду з клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, або зменшення його розміру, водночас такого клопотання матеріали справи не містять.

Так, при дослідженні апеляційної скарги судом не встановлено обставин, які б достеменно свідчили про існуюче складне матеріальне становище скаржника, яке б перешкоджало сплатити судовий збір при зверненні до суду з позовною заявою.

Щодо посилання скаржника на те, що останній зареєстрований та має будинок у м. Нова Каховка, який 06.06.2023 у результаті підриву Каховської ГЕС був затоплений, що в подальшому вимагатиме значних матеріальних втрат, колегія суддів враховує, що відповідач - Приватне акціонерне товариство «Дім марочних коньяків «Таврія» також знаходить у м. Нова Каховка, крім того, дані обставини виникли після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що заявником не було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд правомірно дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі статті 174 ГПК України.

Також колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які спростовують висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ст. 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали було повністю з`ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 судовою колегією не встановлено.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Одеської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 у справі №916/1220/23 без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.04.2023 у справі № 916/1220/23 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Г.П. Разюк