ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"15" червня 2023 р. Справа № 902/1142/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

суддя Крейбух О.Г.

суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванов В.П.

від відповідача: не з`явився

розглядаючи апеляційні скарги Фермерського господарства "Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 07.03.2023 (суддя Тварковський А.А., повний текст складено 17.03.2023) та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 04.04.2023 (суддя Тварковський А.А., повний текст складено 13.04.2023) у справі № 902/1142/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна"

до Фермерського господарства "Україна"

про стягнення 36 068 804,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2023 відкрито та об`єднано апеляційні скарги ФГ "Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 04.04.2023 у справі № 902/1142/22 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду; розгляд апеляційних скарг призначено на 15.06.2023 о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 3.

13.06.2023 від ФГ "Україна" надійшла заява про відвід судді Крейбух О.Г. та судді Юрчука М.І., яка мотивована тим, що вказані судді брали участь в розгляді аналогічної справи № 902/1144/22, що викликає у заявника сумнів в їх неупередженості та об`єктивності.

Зокрема, за результатом розгляду справи № 902/1144/22 Господарський суд Вінницької області у складі судді Тварковського А.А. ухвалив рішення від 02.02.2023 про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Адама Україна".

26.04.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Дужич С.П., розглянувши апеляційну скаргу ФГ "Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 02.02.2023, прийняв постанову про залишення її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Тобто, зазначаючи про те, що рішення від 02.02.2023 у справі № 902/1144/22, яке переглядалося Північно-західним апеляційним господарським судом і залишене без змін, заявник вважає що вказані учасники колегії суддів вже сформували власні переконання та правову позицію щодо спору між тими ж сторонами у справі та рішення суду першої інстанції, які є ідентичними (подібним, аналогічним) за своїм змістом та суттю у справі № 902/1142/22 та дають відповідачу підстави для сумніву щодо їх об`єктивності при здійсненні апеляційного перегляду даної справи.

Заяву про відвід мотивовано необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів при розгляді апеляційної скарги у даній справі, недопущення у подальшому сумнівів у відповідача (апелянта) та інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи, що заява про відвід суддям надійшла 13.06.2023, тобто за два дні до судового засідання 15.06.2023, відповідно остання розглядається складом суду, який розглядає справу без передачі на розгляд іншому судді.

Розглянувши вказану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між со

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що Господарським судом Вінницької області у складі судді Тварковського А.А. ухвалено рішення від 02.02.2023 у справі № 902/1144/22 про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Адама Україна" та стягнуто з ФГ "Україна" на користь ТОВ "Адама Україна" 5 170 762,57 грн - основного боргу, 1 672 968,3 грн - штрафу, 411 602,05 грн - пені, 1 201 433,03 грн - процентів та 126 851,49 грн - витрат на сплату судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого господарського суду, ФГ "Україна" звернулось з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду. Вказана апеляційна скарга розглядалась апеляційним господарським судом у складі колегії: головуючого судді Крейбух О.Г., судді Юрчука М.І., судді Дужича С.П.

26.04.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд у вказаному складі колегії суддів, розглянувши апеляційну скаргу ФГ "Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 02.02.2023, прийняв постанову про залишення її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заявником звертається увага, що правовідносини сторін спору, які виникли на підставі договорів поставки в обох справах є подібними (однаковими); рішення (мотивувальна частина) Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі № 902/1142/22 є ідентичним рішенню (мотивувальній частині) Господарського суду Вінницької області від 02.02.2023 у справі № 902/1144/22, оскільки Господарський суд Вінницької області при ухваленні вищевказаних рішень у справі № 902/1142/22 та у справі № 902/1144/22 застосував ті самі норми матеріального і процесуального права та дійшов ідентичних висновків щодо часткового задоволення позовних вимог.

Таким чином, доходить висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі № 902/1142/22, яка переглядається Північно-західним апеляційним господарським судом є тотожним рішенню Господарського суду Вінницької області від 02.02.2023 року у справі № 902/1144/22, при вирішенні якої судді Крейбух О.Г. та Юрчук М.І. надали свою оцінку обставинам справи, висловили свою позицію щодо рішення суду першої інстанції, визнали його законним та обґрунтованим.

Тобто вважає, що судді вже сформували власні переконання та правову позицію щодо ідентичної справи, що може слугувати правовою підставою сумніву в їх безсторонності в розумінні пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої підставою для відводу є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

В свою чергу в силу частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У разі незгоди особи з прийнятим судом рішенням, процесуальний закон унормував особі право на його оскарження. Так, право на апеляційне та касаційне оскарження є невід`ємною складовою частиною права на справедливий суд.

Варто зауважити, що рішення Господарського суду Вінницької області від 02.02.2023 та постанова Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 у справі № 902/1144/22 набрали законної сили, є чинними та на дату постановлення даної ухвали касаційний перегляд яких не здійснюється.

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника справи можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких його не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №761/16124/15-ц).

Інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, з їх підтвердженням належними та допустимими доказами, заявником не наведено.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву про відвід колегії суддів у даній справі, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості колегії суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід у даній справі не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу суддів Крейбух О.Г. та Юрчука М.І. від розгляду даної справи.

Керуючись статтями 35-39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Фермерського господарства "Україна" про відвід судді Крейбух Олени Геннадіївни та судді Юрчука Михайла Івановича у справі № 902/1142/22.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи засобами електронного зв`язку.

3. Ухвала набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст ухвали складено 16.06.2023

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.