ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/619/15

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши скаргу АТ КБ "Приватбанк" б/н від 14.02.2022 р. (вх. №02.3.1-02/1056/22) на дії арбітражного керуючого - ліквідатора Кучака Ю.Ф.

у межах справи №907/619/15

за заявою публічного акціонерного товариства „Піреус Банк МКБ, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава ()

про банкрутство

За участю представників:

від ініціюючий кредитора - не з`явився

від кредитора (АТ КБ "Приватбанк") - Гриниха Тетяна Юріївна, довіреність № 7772 - К - Н - О від 07 вересня 2021 року

від кредитора (ГУ ПФУ в Закарпатській області) - Ващук Андрій Святославович, довіреність № 0700-0901-7/52 від 02 січня 2023

від арбітражного керуючого - Лозовський Володимир Миколайович, ордер серія СА № 1056394 від 01 червня 2023 року - в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 08.06.2015 у справі №907/619/15 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 17.06.2015 та зобов`язано арбітражного керуючого Зубик Юлію Зіновіївну (Тлумацьку) (свідоцтво №376 від 15.03.2013р.) надати суду заяву про участь у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава ().

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТзОВ „Фактор Тойс (90100, Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, буд. 36, ). Визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" до боржника на суму 37187026,50 грн., в тому числі безспірні грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою майна боржника на суму 2166849,44грн. Введено процедуру розпорядження майном. Призначено розпорядником майна ТзОВ „Фактор Тойс арбітражного керуючого Зубик Юлію Зіновіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 376 від 15.03.2013, адреса: 46008, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 3а, офіс 1004). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 14.12.2015. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ „Фактор Тойс ().

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 13.01.2017 року затверджено реєстр вимог кредиторів та визначено дату підсумкового засідання суду на 13.02.2017 р.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 16.01.2019 року припинено процедуру розпорядження майном до ТзОВ „Фактор Тойс, м. Іршава () та припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Зубик Юлія Зіновіївна. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 376 від 15.03.13); визнано ТзОВ „Фактор Тойс, м. Іршава () банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кучак Ю.Ф. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 149 від 18.02.13). та призначено судове засідання для розгляду поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу боржника.

24.01.2022 р. від арбітражного керуючого до суду надійшло клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення основної грошової винагороди (вх. №02.3.1-02/396/22) та звіту арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат.

На день судового засідання від кредитора - АТ КБ "Приватбанк" до суду надійшла скарга на дії арбітражного керуючого та заперечення на звіт арбітражного керуючого ліквідатора Кучака Ю.Ф.

Ухвалою суду від 16.02.2022 відкладено розгляд справи на 22.03.2022 року.

Ухвалою суду від 22.03.2022 р. відкладено розгляд справи та клопотання арбітражного керуючого Кучак Ю.Ф. від 22.11.2021 №02-01/75-61 (вх. №02.3.1-02/8767/21) про затвердження звіту ліквідатора та ліквідацію Банкрута у справі №907/619/15.

Ухвалою суду від 10.04.2023 р. розгляд скарги АТ КБ "Приватбанк" б/н від 14.02.2022 (вх. №02.3.1-02/1056/22) на дії арбітражного керуючого - ліквідатора Кучака Ю.Ф., призначено на 09.05.2023 року.

Ухвалою суду від 09.05.2023 відкладено розгляду скарги на дії та бездіяльність ліквідатора на 06.06.2023.

До початку судового засідання від арбітражного керуючого надійшли письмові заперечення від 02.06.2023 року на скаргу.

У судовому засіданні представник арбітражного керуючого повністю заперечує щодо поданої скарги та просить суд відмовити в її задоволенні виходячи з поданих заперечень.

Присутній представник кредитора АТ КБ "Приватбанк" також навела пояснення, подану скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

У судовому засіданні 06.06.2023 розглянуто скаргу АТ КБ "Приватбанк" на дії арбітражного керуючого, ліквідатора боржника Кучака Ю.Ф., у ході якого встановлено наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Згідно з ч. 3 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 16.01.2019 року у справі №907/619/15 ТзОВ „Фактор Тойс визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У поданій суду скарзі скаржник вказує на те, що дії та бездіяльність ліквідатора полягає у допущенні порушення чинного законодавства під час ліквідаційної процедури, зазначивши, що кошти від реалізації рухомого майна, що перебувало у заставі АТ КБ «ПриватБанк» , були спрямовані ліквідатором на виплату основної і додаткової грошової винагороди ліквідатора, чим порушено норми ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства. Разом з тим, вважає, що Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги.

Скаржник стверджує, що ліквідатор цілком протиправно покладено на забезпеченого кредитора витрати ліквідаційної процедури, чим порушуються права та законні інтереси АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим просить суд, визнати протиправними дії ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю ФАКТОР ТОЙС арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича щодо неперерахування всієї суми грошових коштів від реалізації майна, що перебувало в заставі АТ КБ ПриватБанк, на рахунок забезпеченого кредитора Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк та зобов`язати ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича перерахувати кошти в сумі 19413,62 грн. на рахунок Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк.

Ліквідатор повністю заперечує стосовно поданої скарги кредитора виходячи з поданих письмових заперечень та зазначає про те, що не може погодитись з доводами такої скарги з огляду на її безпідставність, виходячи з обставин, наведених ним у поданому суду письмовому поясненні.

З матеріалів справи вбачається, 24.05.2021р. в системі «Прозорро.Продажі» відбувся аукціон з продажу майна боржника, що є предметом забезпечення вимог АТ КБ "Приватбанк" (https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-05-13-000071-1).Ціна реалізації складає 264 957,00 грн. В рахунок погашення вимог забезпеченого кредитора ліквідатором перераховано 208 115,27 грн.

Натомість, кредитор стверджує, що ним було погоджено витрати, пов`язані з продажем майна боржника виключно в розмірі 40 000,00 грн., при тому що різниця між ціною продажу та сумою задоволених вимог становить 56 841,73 грн. (скаржник стверджує про 59 413,62 грн.), що на 16 841,73 грн. (скаржник стверджує про 19 413,62 грн.) більше ніж було погоджено останнім.

14.06.2021р. в системі «Прозорро.Продажі» відбувся аукціон з продажу майна боржника, що є предметом забезпечення вимог АТ КБ "Приватбанк" (https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-06-01-000032-1). Ціна реалізації складає 60 844,00 грн. В рахунок погашення вимог забезпеченого кредитора ліквідатором перераховано 56 413,62 грн.

Всі доводи скарги зводяться до незгоди АТ КБ "Приватбанк" з порядком розподілу грошових коштів, отриманих від реалізації майна боржника, що є предметом забезпечення.

Ліквідатор зазначає, що ціна продажу відповідних лотів склала 264 957,00 грн. та 60 844,00 грн. відповідно, що дає право на винагороду оператора відповідно 4 відсотки ціни продажу та 4,5 відсотка ціни продажу. Враховуючи порядок сплати винагороди оператора та обов`язок переможця сплатити запропоновану ним ціну (з урахуванням різниці між розміром сплаченого гарантійного внеску і розміром винагороди оператора авторизованого електронного майданчика) на ліквідаційний рахунок боржника надійшли кошти в розмірі 254 358,72 грн. та 58 106,02 грн. відповідно.

Відповідно до частини першої, третьої, четвертої та сьомої статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 статті 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Так відповідно до статті 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до пункту 3 статті 30 КУзПБ додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів.

Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги.

Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Вищенаведеною нормою встановлені умови, розмір та момент виникнення права арбітражного керуючого на отримання додаткової винагороди як відповідне заохочення за належним чином виконану роботу з певним ефективним її результатом.

Беручи до уваги, правову позицію, викладену у Постанові ВС КГС від 31.05.2022р. у справі №904/7678/15, Кодексом в імперативній формі врегульовано, що розмір додаткової грошової винагороди встановлюється за фактом виконання арбітражним керуючим певних дій, зокрема: за повернення майна боржника, яке перебувало у третіх осіб та за погашення вимог кредиторів, а право вимоги виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Кодексом не передбачено повноважень окремого кредитора або комітету кредиторів зменшувати розмір додаткової винагороди ліквідатора, а так само - відмовляти у її виплаті. Отже при наявності підстав, а саме при фактичному надходженні до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, ліквідатор має право на нарахування додаткової винагороди та її виплати.

Враховуючи фактичне надходження коштів на рахунок боржника, які мають спрямовуватись на погашення вимог кредитора, а також погашення вимог АТ КБ "Приватбанк" в розмірі відповідно 208 115,27 грн. грн. та 56 413,62 грн., ліквідатором було сплачено додаткову грошову винагороду з розрахунку 3 відсотки суми погашених вимог, тобто 6 243,45 грн. (208 115,27 грн.*3%) та 1 692,40 грн.( 56 413,62 грн. *3%).

Разом з тим ліквідатором зазначено про порядок розподілу коштів отриманих від продажу майна боржника, що є предметом забезпечення на аукціоні, який відбувся 24.05.2021р. а саме: 264 957,00 грн. (ціна реалізації) 10 598,28 грн. (винагорода оператора) 6 243,45 грн. (додаткова винагорода арбітражного керуючого) 40 000,00 грн. (погоджені кредитором витрати, пов`язані з оцінкою майна) = 208 115,27 грн. (сума погашених вимог кредитора).

Порядок розподілу коштів отриманих від продажу майна боржника, що є предметом забезпечення на аукціоні, який відбувся 14.06.2021р. наступний: 60 844,00 грн. (ціна реалізації) 2 737,98 грн. (винагорода оператора) 1 692,40 грн. (додаткова винагорода арбітражного керуючого) = 56 413,62 грн. (сума погашених вимог кредитора).

Ліквідатор у своїх запереченнях стверджує, що розподіл грошових коштів, отриманих від реалізації майна боржника відбувся у повній відповідності з положеннями, чинного законодавства про банкрутство на час проведення аукціону, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволення скарги АТ КБ "Приватбанк" від 14.02.2022 року.

Відповідно до приписів статті 13 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий є незалежним.

Незалежність арбітражного керуючого забезпечується його спеціальним статусом, визначеним цим законом та спеціальним порядком його призначення та відсторонення від виконання обов`язків.

Відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Забезпечуючи дотримання принципу незалежності арбітражного керуючого, суд керується приписами ст. 2 ГПК України, якими визначено завдання та основні засади господарського судочинства.

Так, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно норми ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 ГПК України визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, суд має забезпечити баланс інтересів усіх учасників справи, перевірити дотримання прав та інтересів усіх сторін, зокрема перевірити, чи не допускають сторони зловживання своїми процесуальними правами з метою протиправного втручання у здійснення арбітражним керуючим своїх обов`язків або з метою впливу на нього для прийняття арбітражним керуючим рішень, що не відповідають інтересам усіх кредиторів та інтересам правосуддя.

Скаржник вказує на те, що відповідно до ч.6 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства - погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства - за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням та збереженням такого майна, сплачується винагорода оператора електронного майданчика. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню в порядку, визначеному цим Кодексом. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно.

Відтак, скаржник вважає, що у ліквідатора відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди при продажі майна боржника.

Однак, такі доводи скаржника не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на положення статті 30 Кодексу, де передбачено єдиний виняток стосовно відсутності підстави у нарахуванні та виплаті додаткової грошової винагороди, а саме, у разі якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги.

Окрім того, положеннями частини 1 статті 61 Кодексу також передбачено, кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Також є безпідставними твердження скаржника щодо відсутності підстав здійснення ліквідатором оплати основної винагороди саме від коштів, що надійшли від реалізації рухомого майна, що перебувало у заставі АТ КБ «ПриватБанк», оскільки у підтвердження наведеного скаржником не подано суду належним та допустимих доказів. При цьому, протоколом №20/09/2021 комітету кредиторів боржника від 20.09.2021 затверджено ліквідатору поданий ним звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, у тому числі здійснена ліквідатором часткова оплата основної винагороди арбітражного керуючого.

Відтак, судом встановлено, що подана скарга АТ КБ "Приватбанк" на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Кучак Ю.Ф. не містить доказів в обґрунтування підстав для її задоволення та порушенням прав кредитора.

Суд зазначає, що норма права, передбачена частиною 6 статті 61 Кодексу щодо оскарження учасником справи дій (бездіяльності) можлива виключно за умови, що такі дії (бездіяльність) порушує права учасника справи, а не для вирішення одним кредитором своїх особистих інтересів у справі, через втручання в роботу ліквідатора і неврахування інтересів інших учасників справи та, зокрема, інших членів комітету кредиторів, а також думки інших кредиторів, які мають право дорадчого голосу у зборах та у комітету кредиторів.

При цьому, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Крім того, суд керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Враховуючи зазначене, повно і всебічно дослідивши подану заяву АТ КБ "Приватбанк" на дії арбітражного керуючого Кучак Ю.Ф., суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити АТ КБ "Приватбанк" у задоволенні скарги б/н від 14.02.2022 р. (вх. №02.3.1-02/1056/22) на дії арбітражного керуючого - ліквідатора Кучака Ю.Ф.

2. Копію ухвали направити усім учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 13.06.2023

Суддя О.Ф. Ремецькі