УХВАЛА

19 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 923/1312/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Поліщук Л. В., Богатир К. В., Таран С. В.

від 22.05.2023

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД"

про стягнення 5 048,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до суду із заявою про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 670,00 грн у зв`язку із розглядом заяви про перегляд рішення Господарського суду Херсонської області від 26.01.2021 у справі № 923/1312/20 за нововиявленими обставинами (зареєстрована Господарським судом Херсонської області 19.10.2021 за вх. № 3223/21, зареєстрована Господарським судом Одеської області 13.10.2022 за вх. № 2-848/22).

Ухвалою від 13.12.2022 Господарський суд Одеської області залишив без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 923/1312/20 .

Не погодившись із прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі № 923/1312/20 скасувати, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу передати на розгляд по суті до Господарського суду Одеської області.

Також в апеляційній скарзі скаржник повідомив про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання правової допомоги додатково змушений буде понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі № 923/1312/20.

Постановою від 10.04.2023 Південно-західний апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі № 923/1312/20. Справу передав до Господарського суду Одеської області для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" витрат на професійну правничу допомогу у справі № 923/1312/20.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із заявою про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 13 200,00 грн.

Додатковою постановою від 22.05.2023 Південно-західний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу, що понесені в суді апеляційної інстанції в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі № 923/1312/20.

25 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі № 923/1312/20.

Ухвалою від 01.06.2023 Верховний Суд витребував з Господарського суду Одеської області та Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 923/1312/20; відклав розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження, повернення без розгляду касаційної скарги або залишення касаційної скарги без руху за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі № 923/1312/20 до надходження матеріалів справи № 923/1312/20 до Верховного Суду.

13 червня 2023 року на адресу суду надійшли матеріали справи № 923/1312/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Приписами пункту 5 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Отже, наведена норма закону надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 5 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

В своїй касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" просить, зокрема, скасувати додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі № 923/1312/20 та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу, що понесені в суді апеляційної інстанції в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі № 923/1312/20.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано найновішу та найактуальнішу правову позицію Верховного Суду в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" також зауважує, що суд застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17, від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16223/18, від 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, від 31.03.2021 у справі № 916/2087/18, від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20) та від 21.06.2022 у справі № 908/574/20. Крім того, скаржник наголошує, що ухвалюючи додаткову постанову, що оскаржується, Південно-західний апеляційний господарський суд порушив вимоги статей 123, 124, 129, 221, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, не дослідив наявність у справі договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт, детальний та/або орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ІЗУМРУД" судових витрат на професійну правничу допомогу, що понесені в суді апеляційної інстанції в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.12.2022 у справі № 923/1312/20 Південно-західний апеляційний господарський суд виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" разом із першою заявою по суті спору у суді апеляційної інстанції (відзив на апеляційну скаргу) не подало попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Дані обставини щодо неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат знайшли своє підтвердження в суді касаційної інстанції.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції керувався частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. Наведена норма надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Висновки про право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат у разі, коли учасник справи під час розгляду справи разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, на яку посилається скаржник, а також у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18 та від 10.06.2021 у справі № 927/201/20.

Суд апеляційної інстанції у цій справі врахував конкретні обставини справи та дійшов висновку про можливість застосування частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини 3 статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 923/1312/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 на підставі пункту 5 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові (зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, Верховний Суд у постановах від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18 та від 10.06.2021 у справі № 927/201/20) висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції ухвалив додаткову постанову відповідно до такого висновку, а підстави для відступлення від цих висновків у межах цієї справи відсутні.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 923/1312/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 4 аркушах. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова