РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2023Справа № 910/12578/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коваленко М.О. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця»

про стягнення заборгованості

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору про надання послуг з ремонту автомотриси АДМ 252 (автомотриса дизельна монтажна) №ОД/Е-21-21НЮ від 29.06.2021 в частині своєчасної оплати виконаних робіт. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 545079,36 грн, 0,1% річних у розмірі 2004,23 грн та пеню у розмірі 306301,97 грн.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши, що відповідач не несе відповідальності за порушення терміну оплати виконаних робіт за Договором, оскільки таке порушення сталося внаслідок форс-мажору. Також відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 95% суми.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач та відповідач уповноважених представників у судове засідання не направили.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між 26.06.2021 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» (далі - Виконавець) укладено Договір про надання послуг з ремонту автомотриси АДМ 252 (автомотриси дизельна монтажна) (далі - Договір) відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника особисто надати послуги з ремонту автомотриса АДМ 252 (автомотриса дизельна монтажна), в об`ємі, що зазначений у Додатку №1 до цього Договору, а Замовник - прийняти та оплатити Виконавцю зазначені послуги у порядку та на умовах цього Договору. (п.1.2. Договору)

Вартість послуг визначається на підставі наданих Виконавцем Калькуляцій, що зазначені у Додатку №3 до цього Договору, і складає 1943000 грн без ПДВ, ПДВ 20% - 388600 грн. Загальна кількість робіт складає 2331600 з ПДВ. (п.5.1. Договору)

Відповідно до п.5.2. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються у безготівковій формі.

Термін сплати за надані послуги настає на 46 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по надання послуг, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки. У разі, якщо Виконавець не є платником ПДВ, термін сплати за надані послуги здійснюється на 46 банківський день з дати надання послуг. (п.5.3. Договору)

Днем надання послуг вважається день підписання Сторонами актів здачі-приймання наданих послуг. (п.5.5. Договору)

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до остаточного виконання.

Специфікацією на надання послуг (Додаток №1 до Договору) сторони визначили найменування послуг - послуги з ремонту автомотриси АДМ 252 (автомотриса дизельна монтажна) на суму 1943000 грн без ПДВ.

Графіком надання послуг (Додаток №2 до Договору) сторони встановили, зокрема, термін надання послуг - не пізніше 24.12.2021 з правом дострокового виконання.

Дослідивши зміст укладеного Договору, суд дійшов до висновку, що даний правочини за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч.1, 2 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору було надано (виконано), а відповідачем прийнято без претензій роботи на загальну суму 1943000 грн без ПДВ, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом №ОУ-0000113 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.12.2021, що також не заперечується сторонами по справі.

Податкова накладна №113 від 03.12.2021 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.12.2021 о 17:27 год.

Таким чином, останнім днем для оплати відповідачем прийнятих робіт було 07.03.2022.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Проте, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій №294223 від 30.11.2022 на суму 291450 грн, №327684 від 15.12.2022 на суму 582900 грн, №14300 від 13.01.2023 на суму 582900 грн, №76646 від 13.02.2023 на суму 582900 грн, №138732 від 09.03.2023 на суму 291450 грн, відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати виконаних робіт.

Вказане не заперечується самим відповідачем у справі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.7. Договору визначено, що розмір відповідальності Замовника за прострочення грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат у розмірі 545079,36 грн та 0,1% річних у розмірі 2004,23 грн, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, умовам Договору та є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача пені у розмірі 306301,97 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір. За змістом наведених вище положень законодавства розмір штрафу за порушення зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування штрафу, або містить умову про те, що штраф нараховується відповідно до чинного законодавства, штраф може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови його сплати визначено певним законодавчим актом.

Проте, наявний в матеріалах справи Договір про надання послуг з ремонту автомотриси АДМ 252 (автомотриса дизельна монтажна) №ОД/Е-21-21НЮ від 29.06.2021 не містить положень щодо відповідальності відповідача у вигляді пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт, а тому суд дійшов висновку, що позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Доводи відповідача про те, що він не несе відповідальності за порушення терміну оплати виконаних робіт за Договором, оскільки таке порушення сталося внаслідок форс-мажору з посиланнями на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, судом відхиляються з огляду на таке.

Згідно листа Торгово-Промислової палати України №2024/02.0.-7.1 від 28.02.2022, в якому зазначено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Крім того, відповідно до п.11.2. Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин у строк визначений п.11.2 Договору, так само, як і відсутні докази неможливості виконання зобов`язання у встановлений строк внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 1%, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову лише в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 0,1% річних, суд зазначає, що сплата процентів річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій (неустойки) і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для зменшення розміру присуджених до стягнення інфляційних втрат та 0,1% річних.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ідентифікаційний код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» (54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 87-В, кв. 29; ідентифікаційний номер 31096185) 0,1% річних у розмірі 2004 (дві тисячі чотири) грн 23 коп. та інфляційні втрати у розмірі 545079 (п`ятсот сорок п`ять тисяч сімдесят дев`ять) грн 36 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8206 (вісім тисяч двісті шість) грн 25 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 13.06.2023.

Суддя Я.В. Маринченко