УХВАЛА

про відмову у заміні позивача правонаступником

м. Київ

14.06.2023справа №910/12936/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши заяву адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» (вул. Предславинська, 30, офіс 15, 16, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 42270428; далі - Об`єднання) про заміну позивача правонаступником

у справі № 910/12936/22

за позовом Об`єднання

до фізичної особи - підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про визнання акта звільнення квартири особою, яка безпідставно нею користується, від 12.02.2021 таким, що не має юридичної сили з 12.02.2021,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи - підприємця Міщанин Анастасії Едуардівни (далі - Підприємець) про визнання акта звільнення квартири особою, яка безпідставно нею користується, від 12.02.2021 таким, що не має юридичної сили з 12.02.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023, закрито провадження у справі №910/12936/22.

12.06.2023 Об`єднання подало суду заяву про заміну позивача у справі його правонаступником - приватним підприємством студією «Євакс-Біс».

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Так, 09.06.2023 Об`єднанням (первісний кредитор) і приватним підприємством студією «Євакс-Біс» (новий кредитор) укладено договір №26 про відступлення права вимоги, за умовами пункту 1.1 якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор приймає на себе належне первісному кредитору право вимагати від Підприємця визнавати акт звільнення квартири особою, яка безпідставно нею користується, від 12.02.2021 таким, що не має юридичної сили з 12.02.2021 у судовій справі №910/12936/22.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Отже, виходячи із загальних правил та положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора.

Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові судових палат у цивільних та господарських справах у складі Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, відповідно до якої оцінюючи, обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що «ніхто не може передати більше прав, ніж має сам».

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, тому, під час розгляду справ про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги)).

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) і від 04.06.2020 у справі №910/1755/19.

Разом з тим, у даній справі провадження було закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки даній спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відтак, на момент укладення позивачем і приватним підприємством студією «Євакс-Біс» договору №26 про відступлення права вимоги, за яким останнє отримало право вимагати від Підприємця визнавати акт звільнення квартири особою, яка безпідставно нею користується, від 12.02.2021 таким, що не має юридичної сили з 12.02.2021 у судовій справі №910/12936/22, у позивача таке право було відсутнє, а отже такий договір не надає приватному підприємству студії «Євакс-Біс» жодних прав, і в даному випадку стаття 52 ГПК України застосуванню не підлягає.

З огляду на викладене у задоволенні клопотання Об`єднання слід відмовити.

Керуючись статтями 52, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» (вул. Предславинська, 30, офіс 15, 16, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 42270428) про заміну позивача правонаступником у справі № 910/12936/22.

Ухвала набрала законної сили 14.06.2023 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко