РІШЕННЯ

15 червня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/210/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменної І.В.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до відповідача Фізичної особи-підприємця Саюшкіна Віталія Олексійовича, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 362 390,97 грн

за участі представників від:

позивача: не прибув;

відповідача: не прибув.

Згідно ч.3 ст. 222 ГПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося у Господарський суд Тернопільської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Саюшкіна Віталія Олексійовича про стягнення 362 390,97 грн заборгованості, з яких: 103 670,99 грн заборгованість за тілом кредиту та 258 719,98 грн заборгованість за процентами.

В обґрунтуваннях позовних вимог позивач вказує, на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № 109894-КС-007, з урахуванням додаткової угоди від 09.01.2022 № 3, в частині своєчасного повернення отриманих грошових коштів, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед кредитною установою в сумі 362 390,97 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29 березня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 квітня 2023 року на 10:00 год.

17 квітня 2023 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" адвоката Глуховецького О.С. надійшла заява б/н від 17.04.2023 (вх.3287 від 17.04.2023), яка сформована та підписана в системі "Електронний суд", про вступ у справу як представника, у якій заявник просить суд залучити його у справу № 921/210/23 в якості представника позивача та надати доступ до електронної справи № 921/210/23 в підсистемі "Електронний суд".

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року заяву б/н від 17.04.2023 (вх. № 3287 від 17.04.2023) представника ТОВ "Бізнес Позика" адвоката Глуховецького О. С. про вступ у справу як представника задоволено, залучено адвоката Глуховецького О.С. в якості представника позивача у справі № 921/210/23 та надано представнику позивача Глуховецькому О.С. доступ до електронної справи №921/210/23 в підсистемі "Електронний суд".

Ухвалою від 24.04.2023 суд повідомив фізичну особу - підприємця Саюшкіна Віталія Олексійовича, що підготовче засідання у справі № 921/210/23 відкладене та відбудеться 22 травня 2023 року о 10:30 год. Окрім того, вказаною вище ухвалою повідомлено відповідача, що проведення підготовчого засідання у справі № 921/210/23 22 травня 2023 року о 10:30 год. буде здійснюватись в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

У підготовчому засіданні 22 травня 2023 року у відповідності до ст. 185 ГПК України суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15 червня 2023 року о 11:30 год без постановляння окремого процесуального документа з зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що повідомлений представник позивача у режимі відеконференції, відповідачу надіслано відповідну ухвалу.

В призначене на 15 червня 2023 року судове засідання представники сторін не прибули, хоча про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, суд відзначає, що з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, про відкладення розгляду справи та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.03.2023, а також ухвали - повідомлення від 24.04.2023 та від 22.05.2023 були направлені рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу (місцезнаходження) відповідача, зазначену як в позовній заяві, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Міцкевича, буд. 19, Тернопільський район (Гусятинський район), Тернопільська область, смт. Гримайлів, 48210 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформовано на запит суду від 28.03.2023 за кодом 74, долучений до матеріалів справи), однак вказані листи 08.05.2023 та 30.05.2023 повернулися на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Положеннями ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Окрім того, відповідач своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити сторонам, які повинні знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням у відкритій господарській справі та скористатись своїми правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України, вважає їх повідомленими належним чином.

Отже, оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, враховуючи вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №921/210/23 засобами поштового зв`язку, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст. 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази, а також інші документи наявні у справі № 921/210/23.

У судовому засіданні 15.06.2023 справу розглянуто по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

14.08.2021 між позивачем (далі - кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Саюшкіним Віталієм Олексійовичем (далі - позичальник) укладено Кредитний договір № 109894-КС-007 про надання кредиту (далі - договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 90 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 0,86587223, фіксована. Комісія за надання кредиту: 13 500,00 грн. Термін дії договору до 29.01.2022 (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

У п. 3 договору встановлений графік платежів, якого має дотримуватися позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Відповідно до п. 10 договору інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Договір про надання кредиту № 109894-КС-007 від 14.08.2021 підписано відповідачем 14.08.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-0588.

Додатковою угодою № 1 від 25.10.2021 до Договору про надання кредиту, сторони домовились внести зміни щодо збільшення кредиту на 29 000,00 грн, продовження строку кредиту на 72 дні та продовження терміну дії Договору до 11.04.2022.

Крім того, даною додатковою угодою сторони погодили, що після укладення Додаткової угоди та збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого кредиту становить 104 011,35 грн, а також встановили новий графік платежів для погашення Позичальником заборгованості за кредитним договором. Також сторони погодили, що комісія за зміну умов Договору: 4 350,00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 25.11.2021 до Договору про надання кредиту, сторони домовились внести зміни щодо встановлення процентної ставки за користування кредитом в наступному розмірі з 25.11.2021 до 09.12.2021 (включно) 0,86587223% в день; з 10.12.2021 0,86587223% в день, строку кредиту: 328 днів та продовження терміну дії Договору до 07.07.2022.

Крім того, даною додатковою угодою № 2 від 25.11.2021 до Договору надання кредиту сторони погодили новий графік платежів для погашення Позичальником заборгованості за кредитним договором.

Додатковою угодою № 3 від 09.01.2022 до Договору про надання кредиту, сторони домовились внести зміни щодо встановлення процентної ставки за користування кредитом в наступному розмірі з 09.01.2022 до 23.01.2022 (включно) 0,86587223% в день; з 24.01.2023 0,86587223% в день, строку кредиту: 415 днів та продовження терміну дії Договору до 02.10.2022.

Крім того, даною додатковою угодою № 3 від 09.01.2022 до Договору про надання кредиту сторони погодили новий графік платежів для погашення Позичальником заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 5.1 правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", затверджених наказом директора ТОВ "Бізпозика" № 10-ОД від 22.06.2021 (далі - правила), обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування.

Згідно з п.п. 5.2 правил нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів.

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця в строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається - дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця (5.4. правил).

Відповідно до п. 5.6. правил у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту в повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця в такій черговості: 1) у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); 2) у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту - у разі їх нарахування; 3) у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; 4) у четверту чергу - проценти за користування кредитом; 5) у п`яту чергу - сума кредиту.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 119 000,00 грн, що підтверджується довідками ТОВ "ФК Елаєнс" від 03.11.2022, а також довідками АТ "Таскомбанк" № 20286/40.3.3 та № 20288/40.3.3 від 17.11.2022 завірені копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідачем частково сплачено суму в розмірі 136 883,30 грн, а саме: сплачено комісію в сумі 17 850,00 грн, тіла кредиту в сумі 15 329,01 грн та процентів за кредитом в сумі 103 704,29 грн, що підтверджується інформаційними довідками від 07.03.2023 ТОВ "Платежі Онлайн", завірені копії яких долучені до матеріалів справи. При цьому, часткове погашення відповідачем заборгованості здійснювалось із тої самої картки на яку відбувалася видача кредитних коштів позивачем.

Листом від 11.04.2023 за №20.1.0.0.0/7-230406/30315 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" повідомило, що банківську картку № НОМЕР_1 (картка на яку перераховано позивачем кредитні кошти) емітовано на ім`я ОСОБА_1 .

Банківськими виписками по картці № НОМЕР_1 за період 14.08.2021 по 16.08.2021 року та за період з 25.10.2021 по 26.10.2021, виданою Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", підтверджується зарахування коштів на користь відповідача 14.08.2021 в сумі 90 000,00 грн чотирма платежами: 2 платежів по 25000,00 грн та 2 платіж в сумі 20 000,00 грн, а також 25.10.2021 в сумі 29 000,00 грн.

Отже, відповідач зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати процентів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 103 607,99 грн та заборгованість за процентами в сумі 258 719,98 грн. Доказів погашення вказаних сум заборгованості по тілу кредиту та за процентами відповідач суду не надав.

Вказані вище обставини слугували підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 262 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ними заборгованості перед позивачем або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та укладеного сторонами договору.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 103 670,99 грн, а також заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 258 719,98 грн заявлені позивачем правомірно, обґрунтовано та підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Щодо судових витрат.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 5 835,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 435, 86 грн.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що між Адвокатом об`єднанням "Правовий баланс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (клієнт) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022 (далі - договір про надання правової допомоги), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу (надалі - правова допомога) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору про надання правової допомоги).

Відповідно до п. 4.4 договору про надання правової допомоги за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість (ціна - гонорар (винагорода).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31.12.2024 (п. 7.1 договору про надання правової допомоги).

На виконання умов договору про надання правової допомоги адвокатське об`єднання надало позивачу передбачені договором послуги за спірними правовідносинами у цій господарській справі на суму 5 835,00 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--03/23 від 13.03.2023 на суму 5 835,00 грн, який скріплено електронними підписами в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін позивача та адвокатського об`єднання.

Адвокатське об`єднання виставило позивачу рахунок-фактуру № Р-00000027 від 13.03.2023 для оплати правової допомоги в розмірі 5 835,00 грн.

Позивач згідно з платіжною інструкцією № 109 від 13.03.2023 оплатив на користь адвокатського об`єднання вартість наданої правової допомоги в розмірі 5 835,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів звернення відповідача до суду з відповідним клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи, відповідач суду не надав.

Суд зазначає, що однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу.

Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист.

Для такого захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивачу необхідно витрачати свій час та кошти, докладати зусиль для захисту своїх порушених прав/інтересів.

Тому цілком розумно та справедливо, коли особа, на користь якої вирішено спір, у повній мірі отримує від винної сторони (сторони, яка порушує права та призвела до виникнення спору) компенсацію своїх витрат, понесених для того, щоб захистити свої права/інтереси, які, відповідно, порушуються/не визнаються, оспорюються саме відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається судом на відповідача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Саюшкіна Віталія Олексійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411, ) 103 670 (сто три тисячі шістсот сімдесят) грн 99 коп. заборгованості за тілом кредиту, 258 719 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн 98 коп. заборгованості за процентами, 5 435 грн (п`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн 86 коп. витрат зі сплати судового збору, 5 835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ;

- Фізичні особі-підприємцю Саюшкіну Віталію Олексійовичу, АДРЕСА_3 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано 19.06.2023.

Суддя Н.В. Охотницька