ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про вирішення заяви про відвід

19 червня 2023 р. м. Рівне Справа №918/463/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді

у справі за заявою: Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"

про: банкрутство

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02 лютого 2023 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива", визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у розмірі 5 072 166 783,17 грн, 24 810,00 грн судового збору та 58 500,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, проведення попереднього засідання суду призначено на 29 березня 2023 року.

У судовому засіданні 29 березня 2023 року оголошено перерву до 04 квітня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року розглянуто частину кредиторських вимог, а також оголошено перерву у попередньому засіданні до 25 квітня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25 квітня 2023 року розглянуто заявлені грошові вимоги кредиторів, підсумкове засідання призначено на 24 травня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 травня 2023 року підсумкове засідання відкладено на 13 червня 2023 року, відкладено розгляд заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника на 13 червня 2023 року, відкладено розгляд заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про долучення кредиторських вимог на 13 червня 2023 року.

14 червня 2023 року до господарського суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про відвід судді відповідно до якої заявник просить суд відвести суддю Господарського суду Рівненської області Романюка Р.В., від розгляду справи №918/463/22 про банкрутство ТОВ "СП "Нива".

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Романюка Р.В. від розгляду справи №918/463/22 визнано необґрунтованою.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 червня 2023 року, розгляд заяви про відвід судді передано на розгляд судді Андрію Качуру.

Частинами 7, 8 статті 39 ГПК України визначено, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Як видно із заяви про відвід судді, заявник мотивує своє звернення тим, що:

"Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.05.2023 року зокрема відкладено підсумкове засідання на 13.06.2023 року на 15:00 год.; відкладено розгляд заяви AT "Укрексімбанк" про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника на 13.06.2023 року.

13.06.2023 року суддею Господарського суду Рівненської області Романюком Р.В., у справі №918/463/22 розглянуто клопотання компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС / TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень та призначення арбітражного керуючого. При цьому, суддею Господарського суду Рівненської області Романюком Р.В., не було розглянуто клопотання AT "Укрексімбанк" від 31.03.2023 року за вих. №0000606/0286-23 про застосування заходів процесуального примусу та заяву AT "Укрексімбанк" від 05.05.2023 року за вих. № 0000606/14699-23 про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника, що була призначена до розгляду на 13.06.2023 року, залишивши поза увагою неодноразові усні заяви представника AT "Укрексімбанк" озвучені у судовому засіданні щодо необхідності розгляду 13.06.2023 року клопотання від 31.03.2023 року за вих. №0000606/0286-23 та заяви від 05.05.2023 року за вих. № 0000606/14699-23.

Таким чином, зазначена необґрунтована вибірковість та надання пріоритетності одним клопотанням і безпідставне залишення нерозглянутими / ігнорування інших клопотань, заяв призводить до виникнення достатньо обґрунтованих підстав для сумніву у неупередженості та об`єктивності суді у справі №918/463/22.

Відтак, на думку AT "Укрексімбанк", подальший розгляд даної справи в тому ж складі суду призведе до порушення судом принципів рівності та змагальності сторін судового процесу.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, а також з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суду при розгляді даної справи, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості господарського суду та забезпечення довіри до судової влади України, AT "Укрексімбанк" вважає за доцільне та необхідне скористатися правом на подання заяви про відвід судді Романюка Р.В., що є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивного та неупередженого розгляду даної справи, які закріплені в статтях 19 і 129 Конституції України".

Вирішуючи питання про відвід судді суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з правилами статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судовою практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що у цієї вимоги (вимога щодо "незалежності") є два аспекти, суб`єктивний та об`єктивний.

Так, у рішенні у справі "Кііскінен проти Фінляндії" Європейський суд з прав людини наводить наступні стандарти.

По-перше, суд має бути суб`єктивно незалежним, тобто у жодного із членів трибуналу не має бути персональних упереджень або необ`єктивності. Персональна неупередженість презюмується, якщо немає доказів про протилежне. По-друге, трибунал має також бути неупередженим із об`єктивної точки зору, тобто ним мають надаватися достатні гарантії відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у цьому відношенні (рішення у справі "Кііскінен проти Фінляндії").

Згідно із об`єктивним критерієм, особливо необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви у неупередженості суддів (рішення у справах "Клейн та інші проти Нідерландів", "Агрокомплекс проти України").

Як видно з практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії").

Тобто у кожній окремій справі необхідно з`ясовувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справах "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Газета "Україна-центр" проти України").

Як на підставу для відводу заявник посилається на пункт 5 частини 1 статті 35 ГПК України (є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

Натомість, як видно зі змісту заяви про відвід, її доводи по-суті зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, оскільки суддею прийнято процесуальне рішення про відкладення розгляду заяви заявника, з чим АТ "Укрексімбанк" висловило свою незгоду.

А проте, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, в розумінні статті 35 ГПК України, не є підставою для відводу судді та не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді.

Заявником не обґрунтовано, та не надано відповідних доказів того, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи. А також заявник не повідомив інших обставин (які не пов`язані з процесуальними рішеннями), які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Поряд з тим, за висновком Європейського суду з прав людини у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Варто зауважити, що при вирішенні питання відносно наявності у конкретній справі обґрунтованих причин для побоювань, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальною у такому випадку є відповідь на питання чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Газета "Україна-центр" проти України").

Проаналізувавши наведені заявником обставини суд робить висновок, що за своєю суттю всі аргументи заявника стосовно відводу судді Романюка Р.В. є незгодою сторони із процесуальними рішеннями судді.

Суд звертає увагу заявника, що за правилами частини 4 статті 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин заява Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді не містить обґрунтованого посилання на обставини, які в розумінні статті 35 ГПК України є підставою для відводу.

Разом з тим, розглядаючи дану заяву суд не повноважний надавати оцінку процесуальним рішенням судді, оскільки такими правами відповідно до процесуального закону наділені суди апеляційної та касаційної інстанцій при розгляді апеляційної та касаційної скарг на оскаржувані судові рішення. Окрім цього, як зазначено вище, заявником не надано суду доказів наявності безумовних обставин для відводу судді у випадках, що передбачені статтею 35 ГПК України.

У зв`язку з вищенаведеним, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Романюка Р.В. від розгляду справи №918/463/22 відмовити.

Ухвала згідно з правилами частини 2 статті 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій Качур