ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
27.04.2023 Справа № 908/1379/23
Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 25.04.2023 № б/н (вх. № 1503/08-07/23 від 25.04.2023) про видачу судового наказу
Боржник: Фізична особи-підприємця Архипенко Марина Юріївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікацій код НОМЕР_1 )
про стягнення 97 154,14 грн.
25.04.2023 до Господарського суду Запорізької області в системі «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» з заявою за вих. № б/н від 25.04.2023 (вх. № 1503/08-07/23 від 25.04.2023) про видачу судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Архипенко Марини Юріївни заборгованості за договором про надання кредиту від 07.02.2022 № 014205-КС-002 у розмірі 97 154,14 грн., а саме: 40 000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 53 293,24 грн. сума прострочених платежів по процентах та 3 860,90 грн. сума прострочених платежів за комісією. Крім того, заявник просить стягнути з боржника 214,72 грн. судового збору.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/1379/23 між суддями від 25.04.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.
Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу обґрунтована положеннями ст.ст. 147-150 ГПК України, ст. ст. 193, ГК України, ст.ст. 205, 207, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 639, 1054 ЦК України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту від 07.02.2022 № 014205-КС-002 щодо оплати наданих ТОВ «Бізнес Позика» кредитних коштів у розмірі у розмірі 97 154,14 грн., а саме: 40 000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 53 293,24 грн. сума прострочених платежів по процентах та 3 860,90 грн. сума прострочених платежів за комісією.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 193 ГК України, статей 525,526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як свідчить зміст заяви про видачу судового наказу, ТОВ «Бізнес Позика» заявлено вимоги про стягнення з боржника заборгованості (грошових коштів), що виникла внаслідок невиконання ним умов договору про надання кредиту від 07.02.2022 № 014205-КС-002 у розмірі 97 154,14 грн., а саме: 40 000,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 53 293,24 грн. сума прострочених платежів по процентах та 3 860,90 грн. сума прострочених платежів за комісією.
Копія договору про надання кредиту від 07.02.2022 № 014205-КС-002 укладеного в письмовій формі між заявником (стягувачем) та боржником, а також копії документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, надані до заяви про видачу судового наказу.
Станом на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, загальна сума вимог ТОВ «Бізнес Позика» не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268 400,00 грн.), позовна давність встановлена законом до вимог заявлених у заяві з вих. № б/н від 25.04.2023 (вх. № 1503/08-07/23 від 25.04.2023) про видачу судового наказу станом на час звернення до суду не сплинула.
Ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
З підстав викладених вище, розглянувши заяву ТОВ «Бізнес Позика» за вих. б/н від 25.04.2023 (вх. № 1503/08-07/23 від 25.04.2023), судом не виявлено підстав, передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Бізнес Позика» за вих. № б/н від 25.04.2023 (вх. № 1503/08-07/23 від 25.04.2023) про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 ГПК України, суд
2.Копію судового наказу та копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 25.04.2023 № б/н (вх. № 1503/08-07/23 від 25.04.2023) про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати Фізичній особі підприємцю Мельникову Віктору Георгійовичу (боржнику).
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: 14 червня 2023.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: 14 червня 2026.
Дата видачі судового наказу стягувачу: 14 червня 2023.
Суддя К.В. Проскуряков
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.