Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/352/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Матіяш М. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про стягнення заборгованості в сумі 153899 грн 93 к., з яких: 101485 грн 44 к. основний борг, 16007 грн 80 к. пеня, 3748 грн 91 к. 3% річних та 32657 грн 78 к. інфляційні втрати,

за участю:

представника позивача Піун С. П.,

ухвалив таке рішення.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

У судовому засіданні 13.06.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення заборгованості в сумі 153899 грн 93 к., з яких: 101485 грн 44 к. основний борг, 16007 грн 80 к. пеня, 3748 грн 91 к. 3% річних та 32657 грн 78 к. інфляційні втрати.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 14.04.2023 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 11.05.2023, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Протокольною ухвалою від 11.05.2023 суд відклав розгляд справи по суті на 13.06.2023.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Явка представника позивача в судове засідання свідчить про наведений вище факт.

Докази отримання процесуальних документів відповідачем наявні у матеріалах справи.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на:

- несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати за спожитий природний газ;

- те, що за порушення строків виконання зобов`язань відповідачу нараховано пеню, інфляційні втрати та 3 % річних;

- відсутність підстав для застосування до спірних відносин Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", враховуючи той факт, що надані послуги за своєю правовою природою не є житлово-комунальними.

Письмово позиція позивача щодо даного спору викладена у позовній заяві вих. № 119/07-8734-2023 від 27.03.2023 (вх. № 4267/23 від 11.04.2023) та відповіді на відзив б/н від 10.05.2023 (вх. № 7338/23 від 15.05.2023).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач мотивуючи свою позицію стосовно даного спору:

- не заперечив факту існування основного боргу;

- вказав, що стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є безпідставним в силу Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану";

- просив зменшити розмір пені на 90 %, у випадку, якщо суд вважатиме, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Письмово відповідач свою позицію виклав у відзиві на позов № 50/41-1810 від 03.05.2023 (вх. № 6856/23 від 04.05.2023) та запереченні № 50/41-2060 від 19.05.2023 (вх. №7634/23 від 19.05.2023).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) було укладено договір постачання природного газу постачальником "останньої надії".

За цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу природний газ з 01.11.2021 по 24.11.2021 в об`ємі 6040,80 куб. м на суму 101485 грн 44 к., що підтверджується актом № 18765 приймання-передачі природного газу; з 01.01.2022 по 31.01.2022 в об`ємі 504,16 куб. м на суму 21254 грн 38 к., що підтверджується актом № 1684 приймання-передачі природного газу та з 01.02.2022 по 28.02.2022 в об`ємі 0,37 куб. м на суму 16 грн 01 к., що підтверджується актом № 3864 приймання-передачі природного газу.

Для проведення оплати позивач направив на адресу відповідача, крім актів приймання-передачі природного газу, рахунки на оплату № 31595 на суму 101485 грн 44 к., № 6060 на суму 21254 грн 38 к., № 9798 на суму 16 грн 01 к.

Докази направлення вказаних вище документів на адресу відповідача наявні у матеріалах справи.

Відповідно до п. 4.4 договору споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п. 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У визначені договором строки відповідач не розрахувався за природний газ у повному обсязі. Борг відповідача перед позивачем за отриманий газ становить 101485 грн 44 к.

У п. 4.5 договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаного вище пункту договору, за період прострочення з 01.01.2022 по 30.09.2022 на суму боргу 101485 грн 44 к., відповідачу нараховано пеню в сумі 16007 грн 80 к.

Крім того, за порушення строку виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, за період прострочення з 01.01.2022 по 31.01.2023 на суму боргу 101485 грн 44 к. відповідачу нараховано 3748 грн 91 к. 3% річних та 32657 грн 78 к. інфляційних втрат.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відносини, що виникли між сторонами у справі регулюються ЦК України та іншими нормативними актами, а саме: Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК України та ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

Відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником "останньої надії", передбаченого цим розділом та Законом України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником "останньої надії", до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднювати на своєму вебсайті та підтримувати в актуальному стані інформацію щодо споживачів, що не є побутовими, з діючими договорами постачання природного газу із зазначенням такої інформації: ЕІС-коди споживачів (точок комерційного обліку); ЄДРПОУ та назва споживача; адреса об`єкта; кінцевий строк постачання природного газу.

Отже, між сторонами укладено договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до якого застосовуються положення ЦК України.

У ч. 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Так, на виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач отримав природний газ на суму 122755 грн 83 к. За поставлений газ відповідач розрахувався частково у розмірі 21254 грн 28 к.

Матеріали справи підтверджують той факт, що позивач направив на адресу відповідача акти приймання-передачі природного газу № 18765, № 1684 та № 3864 та рахунки на оплату за листопад 2021 року № 31595, за січень 2022 року № 6060 та за лютий 2022 року № 9798.

Однак, відповідач не повернув підписані оригінали актів, письмової обґрунтованої відмови від їх підписання не надав.

Проаналізувавши зазначене, суд, із урахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України, дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний оплачувати поставлений позивачем товар таким чином: за поставлений газ у листопаді 2021 року до 31.12.2021; за поставлений газ у січні 2022 року до 28.02.2022; за поставлений газ у лютому 2022 року до 31.03.2022.

Проте, відповідач порушив свої зобов`язання за договором, зокрема не підписав акти приймання передачі природного газу № 18765, № 1684 та № 3864 та лише частково сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 21254 грн 38 к., що підтверджується платіжним дорученням № 3094 від 09.11.2022 та 16 грн 01 к., що підтверджується платіжним дорученням № 3095 від 09.11.2022, а відтак, у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у розмірі 101485 грн 44 к. Доказів протилежного, до прийняття рішення у справі, відповідач суду не надав.

Що стосується нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Неналежне виконання споживачем обов`язку стосовно оплати за природний газ та його транспортування стало підставою для нарахування пені.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд перевірив подані позивачем розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних втрат за допомогою інформаційно-правової системи "Прецедент". Розрахунки здійснені позивачем правильно. Так, за період прострочення з 01.01.2022 по 30.09.2022 сплати боргу в розмірі 101485 грн 44 к. сума пені становить 16007 грн 80 к.; за період прострочення з 01.01.2022 по 31.01.2023 сплати боргу в розмірі 101485 грн 44 к. сума 3% річних становить 3748 грн 91 к. та 32657 грн 78 к. інфляційних втрат.

Що стосується клопотання відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке:

- твердження відповідача про повне погашення ним заборгованості за січень 2022 та лютий 2022 року є безпідставними, оскільки абз. 2 п. 8 гл. 6 р. VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення, а тому позивач вірно зарахував сплачені відповідачем кошти в розмірі 21270 грн 39 к. в рахунок від листопада 2021 року та обґрунтовано здійснив нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та пені за листопад 2021 року, січень 2022 року та лютий 2022 року;

- у суду відсутні підстави вважати, що настання певних форс-мажорних обставин, на які вказує відповідач, а саме введення воєнного стану на території України, стало перешкодою для належного виконання ним зобов`язань щодо оплати за спожитий природний газ. До того ж, як встановлено судом, відповідач не виконував зобов`язання з оплати спожитого природного газу ще до початку військової агресії, а саме щодо сплати вартості спожитого газу у листопаді 2021 року;

- не беруться судом до уваги доводи відповідача про застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки всі відносини між позивачем та відповідачем регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501. Надані послуги не є житлово-комунальними.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90 %, суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд позбавлений можливості встановити обставини, які є підставою для зменшення неустойки, оскільки відповідач не подав будь-яких доказів на їх підтвердження. Відповідач не довів причин невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин, наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків. Водночас, відповідач не вжив заходи для негайного добровільного усунення порушення та погашення заборгованості, адже йдеться про заборгованість 2021-2022 років.

Тому підстави для зменшення розміру пені відсутні.

Висновок суду.

В контексті наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2684 грн 00 к. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 202, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення заборгованості в сумі 153899 грн 93 к., яких: 101485 грн 44 к. основний борг, 16007 грн 80 к. пеня, 3748 грн 91 к. 3% річних та 32657 грн 78 к. інфляційні втрати - задоволити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 40121452) заборгованість в сумі 153899 (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 93 к., з яких: 101485 (сто одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) грн 44 к. основний борг, 16007 (шістнадцять тисяч сім) грн 80 к. пеня, 3748 (три тисячі сімсот сорок вісім) грн 91 к. 3% річних та 32657 (тридцять дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн 78 к. інфляційні втрати та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 к. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 14.06.2023.

Суддя Т. В. Стефанів