ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1349/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Пономаренко В.О., самопредставництво, відповідача Лугової І.В. адвоката за ордером, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Фізичної особи підприємця Бебика Дмитра Сергійовича про стягнення 67 966,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2022 року Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з Фізичної особи підприємця Бебика Дмитра Сергійовича 67 966,00 грн. з яких: 33 983,00 грн. штраф та 33 983,00 грн. пеня за порушення економічної конкуренції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач допустив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що полягало у неподання інформації територіальному відділенню на вимогу від 23.01.2019 № 66-02/221 у встановлені в.о.голови територіального відділення строки. За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення № 66/46-р/к на відповідача накладено штраф у розміні 33 983,00 грн.

Позивач зауважив, що оскільки штраф відповідачем не сплачений то за період з 02.06.2020 до 28.09.2022, відповідно до положень ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з відповідача необхідно стягнути також пеню, яка нараховується за кожний день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

18.01.2023 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення заявлених вимог посилаючись на те, що вимогу від 23.01.2019 № 66-02/221 про надання інформації він особисто не отримував, оскільки рекомендований лист позивача за № 136 був вручений його члену сім`ї матері, а тому це не є належним доказом повідомленням, оскільки відповідач разом із матір`ю не проживав.

Відповідач вважає, що накладений територіальним відділенням Антимонопольного комітету штраф за свою суттю є адміністративно-господарським штрафом, який застосовується до суб`єкта господарювання під час провадженням ним господарської діяльності, а тому загальні поняття строку позовної давності мають бути застосовані у аналогії до цивільного законодавства.

Відповідач у відзиві на позов просив суд застосувати до вимог позивача про стягнення 33 983,00(грн. штрафу і 33 983,00 грн. пені строк позовної давності, у зв`язку із тим, що порушення передбачене пунктом 13 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за твердженням-позивача, було вчинене відповідачем 11.02.2019, в той час як позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою лише 13 грудня 2022 року із пропущенням трирічного строку притягнення до відповідальності.

Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що Рішення АМК прийняте: за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи; при недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнані встановленими, що призвело до неправильного застосування Відділенням норм матеріального права приписів статей 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

28.02.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився із твердженням відповідача, викладеними у відзиві на позов вважаючи їх необґрунтованими та просив суд позов задовольнити повністю.

23.03.2023 відповідач подав до суду письмові пояснення щодо доводів позивача, виклавши свої заперечення щодо необґрунтованості і безпідставності розміру нарахованих позивачем штрафу та пені.

Про хід розгляду справи визначено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 06.04.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 16.05.2013 судове засідання було відкладено на 06 червня 2023 р.

В судовому засіданні 06.06.2023 судом оголошувалась перерва до 10:30 год. 07 червня 2023 р.

Представник позивача в судовому засідання заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення) було прийнято рішення від 18.12.2019 № 66/46-р/к (далі - Рішення № 66/46-р/к) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Вказаним Рішенням № 66/46-р/к визнано, що дії відповідача, які полягали у неподанні інформації Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу від 23.01.2019 № 66-02/221 у встановлені в.о.голови територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За вимогами ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням територіального відділення, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Копія Рішення № 66/46-р/к була надіслана із супровідним листом територіального відділення від 20.12.2019 № 66-02/3141 на адресу відповідача - ФОП Бебика Д.С., зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 20762, Черкаська обл., Смілянський р-н., с. Плоске, вул. Червономіська, буд. 24.

Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 530 разом із конвертом було повернуто до територіального відділення із довідкою (форми 20), в якій містилася відмітка відділення поштового зв`язку: «за закінченням встановленого строку зберігання».

За приписами частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі, якщо вручити рішення, розпорядження немає можливості, зокрема внаслідок:

- відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем прописки);

- відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно - господарського управління і контролю за відповідною юридичною адресою, -

рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

У зв`язку з неможливістю вручення відповідачу Рішення №66/46-р/к, у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 21.03.2020 № 54 (6668) на сторінці 15 було опубліковано повідомлення про прийняття адміністративною колегією територіального відділення вищезазначеного Рішення.

Отже, Рішення № 66/46-р/к вважається таким, що вручене відповідачу - 01.04.2020.

В порядку вимог ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф, накладений Рішенням № 66/46-р/к на відповідача, підлягав сплаті з урахуванням статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» до 01.06.2020 (включно).

За правилами ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

Оскільки відповідач вищевказане Рішення № 66/46-р/к в судовому порядку не оскаржив, то згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» це Рішення є законним та відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» обов`язковим до виконання.

В силу положень ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Станом на день звернення позивача до суду, територіальне відділення не отримувало від відповідача доказів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 66/46-р/к.

Судом встановлено, що згідно підпункту 6.5 пункту 6 розпорядженням Голови Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) від 28.11.2019 № 23-рп «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України» (із змінами) (далі - Розпорядження № 23-рп), припинено з 01.06.2020 Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316) шляхом приєднання до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22630473).

Підпунктом 6.6 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп визначено, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473), є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Ідентифікаційний код - 21076316).

У підпунктах 6.11 та 6.13 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп вказано, що Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316) з 01.06.2020 необхідно припинити виконання функцій, які було покладено на нього Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням Комітету № 32-р від 23.02.2001 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (далі Положення про територіальне відділення), а Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473) з 02.06.2020 необхідно розпочати виконання функцій, покладених на територіальне відділення Положенням про територіальне відділення.

Відповідно підпунктів 7.6 та 7.7 пункту 7 Розпорядження № 23-рп найменування Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22630473) з 02.06.2020 змінено на Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

За інформацією, яка розміщена на офіційному інтернет-сайті Міністерства юстиції України за ідентифікаційним номером 22630473 містяться відомості про юридичну особу з найменуванням: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України та з визначеною юридичною адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кім. 35.

Таким чином, відбувся перехід прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення). Проте, станом на 28.09.2022 будь-яких документів на підтвердження оплати штрафу та пені до Відділення відповідачем не подано.

Позивач подав розрахунок пені за прострочення сплати штрафу за період з 02.06.2020 до 28.09.2022 (849 днів), розмір якої становив 432 769,26 грн.

Вказаний розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складався: 33 983,00 грн. (розмір штрафу накладеного Рішенням № 66/46-р/к) : 100 х 1,5 (% від суми штрафу відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції») = 509,74 грн.

Тобто, за 849 днів прострочення сплати штрафу, сума пені становить: 509 грн. 74 коп. х 849 днів = 432 769,26 грн. Проте, за змістом ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, розмір пені складає 33 983,00 грн.

Відповідно до ч. 7 та 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку: суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч.8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Докази, які підтверджували б сплату штрафу, накладеного Рішенням № 66/46-р/к до суду не подано.

Доказів того, що Рішення № 66/46-р/к в частині накладення на відповідача штрафу в розмірі 33 983,00 грн. визнано недійсним, у суду відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку, що Рішення № 66/46-р/к є законним та згідно вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Твердження відповідача про неналежне направлення на його адресу Вимоги позивача від 23.01.2019 № 66-02/221 про надання інформації, суд оцінює критично, оскільки місце реєстрації відповідача зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 20762, Черкаська обл., Смілянський р-н., с. Плоске, вул. Червономіська, буд. 24.

Зокрема, суд враховує, що згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними. Тобто, надіслання позивачем Вимоги на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним надсиланням.

З огляду на викладене, суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою позивачем за належною адресою надсилалася Вимога від 23.01.2019 № 66-02/221 про надання інформації, є дією у площині волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер.

Суд зауважує, що ним не можуть братися до уваги доводи відповідача, стосовно якої прийнято рішення (в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки відповідач не скористався своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Отже, передбачений цією статтею строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється, а закінчення цього строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів. Вимоги з приводу незаконності або необґрунтованості рішення заявлені після закінчення зазначеного строку не можуть братись братися до уваги.

За приписами ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як зазначалося вище, копію Рішення № 66/46-р/к позивачем було направлено супровідним листом від 20.12.2019 № 66-02/3141 на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - 20762, Черкаська обл., Смілянський р-н,, с. Плоске, вул. Червономіська, буд. 24, після чого повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 530 разом з конвертом було повернуто до позивача з відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Через неможливість особистого вручення відповідачу копії вказаного Рішення, позивач в порядку ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у газеті «Урядовий кур`єр» від 21.03.2020 № 54 (6668) на сторінці 15 опублікував повідомлення про прийняття адміністративною колегією територіального відділення зазначеного Рішення.

Отже, відповідачем було пропущено строк, встановлений ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», для оскарження Рішення №66/46-р/к в судовому порядку, оскільки останнім днем визначеного конкуренційним законодавством строку для такого оскарження є 01.06.2020 (включно).

Суд бере до уваги вимоги ч.4 ст.236 ГПК України, якою визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №922/3685/18 та від 08.07.2019 у справі №915/756/18.

Також, суд зауважує, що предметом розгляду цієї справи є не оскарження Рішення № 66/46-р/к по суті, а стягнення штрафу та пені на загальну суму 67 966 гривень.

Щодо строку позовної давності (3 роки), який просив відповідач застосувати до заявлених вимог позивача посилаючись на те, що порушення передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», було вчинене підприємцем 11.02.2019, а позивач звернувся з позовною заявою до суду лише у грудні 2022 року, суд приходить до наступного.

Суд звертає увагу на те, що спірні відносини не регулюються цивільним законодавством, а ґрунтуються на нормах Конституції України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Суд вважає, що Закон України «Про захист економічної конкуренції», на підставі приписів якого нараховані штраф і пеня, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Отже, цей закон не регулює цивільно-правових відносин.

Ч.1 ст.19 Закону України «Про Антимонопольний комітет» визначено, що органи Антимонопольного комітету України керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції, яким в свою чергу встановлено особливі (спеціальні) строки давності для притягнення до відповідальності за порушення антиконкурентного законодавства органами Антимонопольного комітету України, які не є строками позовної давності, встановленими цивільним законодавством.

Відтак, цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції. Відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні ст.1 Цивільного кодексу України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не може бути застосована.

Порядок, розмір і період нарахування пені, як гарантії сплати штрафу накладеного на відповідача передбачено вимогами спеціального закону, яким в даному випадку і є Закон України «Про захист економічної конкуренції».

В ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Ч.7 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Крім цього, нарахування та стягнення пені, передбаченої ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і у зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахувань та стягнень не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу,

Згідно з ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Ч.1 ст.250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Крім того, статтею 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу Антимонопольного комітету України штрафу та нарахованої за його несплату пені. Крім того, стаття 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон України «Про захист економічної конкуренції» відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ IX Закону).

Отже, чинне законодавство не містить такої підстави для відмови в позові органів Антимонопольного комітету України, як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення зі справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №923/175/18, від 20.03.2018 у справі № 922/4706/16 та від 11.11.2019 у справі № 911/9/19.

Відтак, строк позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, не може застосовуватися до правовідносин сторін в даній справі.

Суд також враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 17.12.2020 у справі №910/1548/19 про те, що штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Відповідно до вимог ч.7 та ч.9 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із відповідача в дохід загального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути 33 983,00 грн. штрафу та 33 983,00 грн. пені.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Бебика Дмитра Сергійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) штраф у розмірі 33 983 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 00 коп. та пеню у розмірі 33 983 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) гривні 00 коп. на загальну суму 67 966 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 00 коп. із до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків (Отримувач: ГУК у Черк.обл./тг с.Балаклея/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ): 37930566; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); номер рахунку: (ІВАN) UА 0023687; код класифікації доходів бюджету: 21081100; назва коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.).

Стягнути з Фізичної особи підприємця Бебика Дмитра Сергійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (; майдан Свободи,5, Держпром,6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, м.Харків, 61022) 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривні 00 коп. витрат по сплаті судового збору із зарахуванням на рахунок Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Отримувач: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) код отримувача (ЄДРПОУ): 22630473; номер рахунку: (ІВАN) UА 0011358; призначення платежу: Відшкодування кас. витрат по КЕКВ 2800 по сплаті судового збору).

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.06.2023.

Суддя К.І. Довгань