РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2023Справа № 910/2261/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент-Груп" (м. Черкаси)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша фасадна компанія" (м. Київ)

про стягнення 825.689,92 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Континент-Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша фасадна компанія" про стягнення 825.689,92 грн, з яких: 743.195,25 грн вартості оплаченого позивачем та не поставленого відповідачем товару за Договором поставки №22082022 від 01.09.2022 та 82.494,67 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

03.03.2023 від позивача надійшла заява про усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Відповідач копію ухвали Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 отримав 11.04.2023, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Пунктом 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

08.06.2023 від позивача надійшли пояснення по справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2022 між позивачем (Покупець) та відповідачем (Постачальник) було укладено договір поставки №22082022 (далі - Договір), за умовами п. п. 1.1., 1.2. якого Постачальник зобов`язався поставити (передати у власність) Покупцеві товар, а Покупець зобов`язався вчасно прийняти й оплатити даний товар (скло листове).

Згідно з п. п. 1.3., 1.4. Договору поставка Товару здійснюється окремими партіями сформованих на підставі замовлення (заявки) Покупця протягом усього строку дії даного Договору в кількості, за цінами й асортименті, погоджених Сторонами. Кількість, ціна й асортименти Товару узгоджуються в Замовленні Покупця, яке є невід`ємною частиною цього Договору. У видатковій накладній вказується найменування, кількість і ціна Товару за одиницю виміру й сума Товарів.

Загальна сума даного Договору становить суму всіх операцій (суму всіх видаткових накладних, підписаних Сторонами, що засвідчують кожну операцію) по даному Договору. Кількість всього поставленого Товару за даним Договором становить суму кількості поставленого Товару за всіма операціями (згідно видаткових накладних, підписаних Сторонами, що засвідчують кожну операцію) по даному Договору (п. п. 1.5., 1.6. Договору).

Пунктами 1.7., 1.8. передбачено, що при укладанні даного Договору Сторони керуються вимогами "Інкотермс" у редакції 2010 р., які застосовуються з урахуванням особливостей даного Договору. За узгодженням з Покупцем, згідно виставленого рахунку Товар може бути поставлений на інших умовах. В такому разі потрібні умови поставки Товару для відповідної партії Сторони погоджують в Замовленні та вказують у рахунку та видатковій накладній.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. Договору сторони погоджують ціну й асортимент, одиниці виміру, загальну вартість, строки оплати повної вартості замовленого Товару у рахунку Постачальника. Розвантажування Товару - за рахунок Покупця. Загальна вартість даного Договору визначається шляхом сумування вартості всього Товару, поставленого Постачальником і прийнятого Покупцем на підставі підписаних видаткових накладних, протягом всього терміну дії даного Договору.

Покупець здійснює оплату за Товар на умовах попередньої оплати у розмірі повної (100%) вартості Товару, згідно рахунку Постачальника, оформленого на підставі замовлення Покупця. Строк для оплати Покупцем вказується в рахунку. Оплата проводиться Покупцем шляхом безготівкового (банківського) переказу коштів у національній валюті України на поточний рахунок Постачальника, зазначений у реквізитах даного Договору (п. п. 2.3., 2.4. Договору).

Згідно з п. 3.2. Договору поставка товару автомобільним транспортом здійснюється на умовах DDP склад Покупця, розташований за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Мазура, 24/7, у відповідності до правил Інкотермс-2010. Місце поставки товару визначається Постачальником на підставі відомостей зазначених у замовленні (заявки) Покупця, зокрема: адресу місцезнаходження, найменування та реквізитів одержувача вантажу. Товар вважається поставлений (переданий) Покупцю в момент доставлення товару перевізником за вказаним у замовленні Покупця місцезнаходженні одержувача вантажу. Сторони мають право погодити іншу умову поставки. В такому разі потрібні умови поставки товару для відповідної партії Сторони погоджують в Замовленні та вказують у видатковій накладній.

Пунктом 5.3. Договору визначено, що поставка Товару проводиться шляхом фактичної передачі Товару Покупцеві в місці зазначеному в Замовленні Покупця та п. 3.2.1 цього Договору, на підтвердження чого Сторони підписують видаткову накладну.

Постачальник зобов`язується здійснити поставку партії Товару Покупцю в термін не більше 7 (семи) календарних днів з моменту оплати Товару Покупцем відповідно до умов п. 2.3. цього Договору (п. 3.11. Договору).

Відповідно до п. 3.12. Договору Постачальник одночасно з поставкою Товару зобов`язаний передати Покупцеві наступні документи на відповідну партію Товару: рахунок, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, а також документи, що підтверджують якість Товару. У разі, якщо зазначені товаросупровідні документи, які не були передані Покупцеві одночасно з Товаром та/або передані оформленими неналежним чином, Постачальник зобов`язаний надати зазначені документи не пізніше 3 днів з моменту отримання відповідної вимоги Покупця. Під час оформлення накладних, що підтверджують поставку Товару Постачальник зобов`язаний посилатися на цей Договір та відповідний рахунок. У випадку відсутності посилання на цей Договір в документах складених між Постачальником та Покупцем, Покупець має в односторонньому порядку визначати підстави для їх складення.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, але до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1. Договору).

11.10.2022 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №84 на суму 743.195,25 (Скло 4FL (3,21 х 2.25) у кількості 2.166,76 м2).

Платіжною інструкцією №4925 від 13.10.2022 позивач оплатив цей рахунок та перерахував відповідачу 743.195,25 грн.

З урахуванням п. 3.11. Договору відповідач повинен був поставити оплачений товар не пізніше 20.10.2022, проте ні в цей строк, ні в подальшому товар позивачу поставлено не було.

15.12.2022 позивач направив відповідачу претензію, в якій повідомив про відмову від поставки товару та вимагав протягом 3 днів повернути суму передоплати та сплатити пеню в розмірі 39.389,35 грн за порушення строків поставки.

Відповідач отримав означену претензію 20.12.2022, проте залишив її без відповіді та задоволення.

Відтак позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 743.195,25 грн попередньої оплати та 82.494,67 грн пені.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

У претензії від 15.12.2022 позивач повідомив відповідача про відмову від поставки товару та вимагав протягом 3 днів повернути суму передоплати. У той же час дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, сума попередньої оплати повернута не була.

За ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем пред`явлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 82.494,67 грн пені, нарахованої за порушення строків поставки товару в період прострочення з 21.10.2022 по 08.02.2023.

Пунктом 6.8. Договору сторони погодили, що в разі порушення Постачальником умов та/або строків виконання зобов`язань, передбачених п. 3.11 Договору, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості не поставленого в строк Товару або вартості Товару, поставленого з порушенням умов цього Договору, за кожний день прострочення до моменту належного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Судом встановлено, що п. 6.8. договору передбачена відповідальність у вигляді сплати пені за порушення негрошового зобов`язання з поставки товару. Таке зобов`язання існувало до моменту відмови позивач від договору та пред`явлення вимоги про повернення попередньої оплати претензією від 15.12.2022.

З моменту отримання відповідачем означеної претензії (20.12.2022) відбулась заміна первісного зобов`язання відповідача з поставки товару на нове зобов`язання - з повернення позивачу суми попередньої оплати, яке є грошовим.

Отже, нарахування пені за п. 6.8. Договору має здійснюватися з початку прострочення (21.10.2022) до моменту припинення існування зобов`язання відповідача з поставки товару (20.12.2022).

За розрахунком суду, пеня за вказаний період прострочення складає 45.334,91 грн.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 743.195,25 грн попередньої оплати та 45.334,91 грн пені.

Відповідно до ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша фасадна компанія" (04119, місто Київ, вул.Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139/2; ідентифікаційний код 44052587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Континент-Груп" (18002, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Небесної Сотні, будинок 33; ідентифікаційний код 40840970) 743.195 (сімсот сорок три тисячі сто дев`яносто п`ять) грн 25 коп. попередньої оплати, 45.334 (сорок п`ять тисяч триста тридцять чотири) грн 91 коп. пені та 11.827 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять сім) грн 95 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко