ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ХарківСправа № 922/1955/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Генерала Алмазова, буд. 4 А, м. Київ, 01011; )
до Фізичної особи - підприємця Тесленка Геннадія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення 89 990,92 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" 15.05.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Тесленка Геннадія Володимировича про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1150/564022 від 31.05.2019 в сумі 89 990,92 грн, яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 89 990,92 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не виконує взяті на себе зобов`язання з погашення кредитної заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.05.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/1955/23; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Одночасно повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 13.06.2023 о 14:20.

Вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву. Проте, відповідач наданим йому правом не скористався; відзив на позовну заяву до суду не надав.

У судове засідання, яке відбулося 13.06.2023, позивач не з`явився, але 31.05.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без участі АТ "Райффайзен Банк".

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Копія ухвали від 17.05.2023, надіслана на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернута до господарського суду без вручення адресатові у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31.05.2019 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого за всіма правами та обов`язками, що підтверджується статутом, є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (позивач) та фізичною особою - підприємцем Тесленком Геннадієм Володимировичем (відповідач) було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/1150/564022 (надалі по тексту - Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк (позивач) надає Клієнту (відповідач) можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № 17 (КР № ) шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності недостатності) на рахунку грошових коштів.

На дату укладення Кредитного договору поточний ліміт кредиту складав 90000,00 грн, максимальний ліміт встановлений у розмірі 250000,00 грн строком до 31.05.2021.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, кредит надається виключно з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності клієнта, у зв`язку з чим до відносин сторін не застосовується Закон України "Про споживче кредитування".

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору, протягом строку фактичного користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29,90% річних, крім випадків, передбачених п. 2.2 Договору.

Нарахування процентів з кредитом здійснюється виходячи на щоденний залишок заборгованості по Кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за строк фактичного користування кредитом. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості позичальника за Кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення кредиту в повному обсязі (п. 2.3 Кредитного договору).

Відповідач зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту, зокрема, щомісяця сплачувати до 10-го числа кожного місяця щомісячний обов`язковий платіж в сумі не менше, ніж 15% від залишку заборгованості за кредитом (ст. 5 Кредитного договору).

За умовами ст. 8 Кредитного договору, у разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за Кредитним договором) кредитор має безумовне право вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти у порядку, сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Відповідно по п. 1.3 Кредитного договору, Банк має право без укладання додаткових угод до Договору продовжити строк дії кредиту на 24 календарних місяці за умови дотримання умов встановлених Кредитним договором.

На підставі п. 1.3 Кредитного договору позивачем було продовжено строк дії кредиту до 20.05.2023.

Проте, всупереч вимогам Кредитного договору, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 18.01.2023 заборгованість останнього перед позивачем за Кредитним договором становить 89990,92 грн, яка складається з:

- заборгованості за дозволеним овердрафтом - 89990,92 грн;

- в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску - 47673,05 грн.

Водночас, як вказує позивач, ним не заявлено до стягнення, але продовжує нараховуватися сума пені, що не суперечить нормам чинного законодавства України.

Згідно з приписами чинного законодавства та умовами Кредитного договору, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення на адресу відповідача вимоги (вих. № 114/5-К-280192 від 18.01.2023) про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість відповідачу добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Проте, вимога позивача не була виконана.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики передбачено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно із ст. 1048 ЦК.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність у діях останнього порушення прав позивача, а позивачем, в свою чергу, належним чином доведено факт невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1150/564022 від 31.05.2019.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 536, 612, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Тесленка Геннадія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Генерала Алмазова, буд. 4 А, м.Київ, 01011; ) - заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1150/564022 від 31.05.2019 в сумі 89 990,92 грн (яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 89 990,92 грн), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "19" червня 2023 р.

Суддя Н.М. Кухар