ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

13.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1938/22 (904/2993/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги 32, )

до відповідача-1: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, )

відповідача-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

відповідача-3: Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича (49101, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 35-А)

про визнання протиправними та скасування рішень про проведення державної реєстрації прав та витребування майна

в межах справи №904/1938/22

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, Узвіз Кодацький, будинок 2, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 32, )

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

Без участі (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"; відповідача-2: ОСОБА_1 ; відповідача-3: Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35865444 від 26.06.2017, (дата, час державної реєстрації: 20.06.2017 09:12:21), яким було зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством комерційний банком "ПриватБанк" на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер №101) адреса: АДРЕСА_2 .

- витребувати у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 32, ) об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер №101) адреса: АДРЕСА_2 .

Позовна заява подана в межах справи №904/1938/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 32, ).

Разом з позовною заявою Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" просило суд вжити заходи забезпечення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про визнання протиправними та скасування рішень про проведення державної реєстрації прав та витребування майна шляхом:

- заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), як власнику нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) адреса: АДРЕСА_2 , відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

- заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на нерухомості чи її частини: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) адреса: АДРЕСА_2 .

- заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) адреса: АДРЕСА_2 чи її частини.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що під час процедури банкрутства, ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛІНГ» було виявлено факт незаконного вибуття нерухомого майна з володіння банкрута, яке перебуває наразі у третіх осіб та підлягає поверненню, зокрема, нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначив, що на підставі на підставі Договору іпотеки №2Е005Г/DI98 від 13.04.2017, приватний нотаріус Верба В.М. прийняв Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35865444від 26.06.2017, (дата, час державної реєстрації: 20.06.2017 09:12:21), яким зареєстрував право власності за Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101) адреса: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 03.02.2021 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" продало зазначений об`єкт нерухомості громадянину ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , за договором купівлі-продажу серія та номер: 37, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В., індексний номер рішення:56433016.

В свою чергу, ОСОБА_2 , 02.12.2021 продав зазначений об`єкт нерухомості громадянці ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , за договором купівлі-продажу серія та номер: 972, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округуБілецькою Веронікою Іванівною, індексний номер рішення:62001482. Ярославицька О.К. є власником цього майна і зараз, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно зі статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічний висновок міститься у п. 3.5 постанови Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №910/19506/20.

Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема:

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018у справі №916/10/18, від 23.06.2018у справі №916/2026/17, від 16.08.2018у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19, від 13.04.2021 у справі №910/19506/20.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічний висновок міститься у п. 3.17 постанови Касаційного господарського суду від 13.04.2021 у справі№910/19506/20.

Отже, забезпечення позову є вжиттям заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №916/2364/20).

За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, в першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Господарський судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"; відповідача-2: ОСОБА_1 ; відповідача-3: Державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Верби Віталія Миколайовича про визнання протиправними та скасування рішень про проведення державної реєстрації прав та витребування майна.

Задоволення позовної заяви, можливе виключно за умови наявності нерухомого майна, яка є предметом оспорюваного правочину у володінні та розпорядженні Відповідача-2, а тому - належним, співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є встановлення заборони його відчуження для Відповідача-2 у поєднанні із встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу нерухомого майна.

Вжиття таких заходів забезпечення запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовної заяви.

З урахуванням підстав та змісту позовної заяви у даній справі, надавши оцінку відповідності виду заходу забезпечення вимогам заяви, балансу інтересів сторін, господарський суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження спірної нерухомості.

Господарський суд зазначає, що заборона на відчуження спірної нерухомості, щодо якої вирішується спір в порядку позовного провадження, не є позбавленням права власності ОСОБА_1 та не встановлює їй заборону використання спірного нерухомого майна.

Забезпечення позову у даному випадку спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову, крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення спору можуть бути скасовані.

Суд зазначає, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи по суті відбудеться продаж спірного майна, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, відтак ця обставина істотно може ускладнити та унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Тому суд вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позовних вимог.

Відтак, приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви.

Керуючись статтями 136-137, 140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про забезпечення позову (вх. суду №28105/23) - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), як власнику нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) адреса: АДРЕСА_2 , відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на нерухомості чи її частини: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) адреса: АДРЕСА_2 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101) адреса: АДРЕСА_2 чи її частини.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття 13.06.2023 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк для пред`явлення ухвали для примусового виконання - до 14.06.2026.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги 32, ).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано - 13.06.2023.

Суддя Ю.Ю. Первушин