ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/36/17

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у відкритому судовому засіданні,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс Бока", код ЄДРПОУ - 34022158, Закарпатська область, Рахівський район, с. Середнє Водяне, вул. Дечебал, 49,

до відповідача: Фірма "Produzione Pallet" КФТ, код 25550045-2-41,

про стягнення коштів,

Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

Представники сторін, що з`явились у судове засідання: не з`явились

в с т а н о в и в:

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 11.01.2017 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Плюс Бока" з вимогою до відповідача про стягнення суми боргу з Іноземної юридичної особи за контрактом купівлі-продажу, провадження у якій зупинено ухвалою від 23.02.2017 року.

Ухвалою суду від 19.04.2017 прийнято вказану позовну заяву до провадження іншого складу суду, провадження у справі неодноразово зупинялося та поновлювалося ухвалами суду на стадії підготовчого провадження, підготовче засідання у справі не закрите.

Ухвалою суду від 24.01.2023 призначено підготовче засідання суду на 14.04.2023, яке не відбулося у зв`язку з відставкою судді Ушак І.Г.

Розпорядженням Господарського суду Закарпатської області від 14.03.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 призначено суддю Пригуза П.Д. для розгляду даної справи.

Ухвалою від 15.03.2023 прийнято позовну заяву ТОВ "Плюс Бока" у справі №907/36/17 в провадження судді Господарського суду Закарпатської області Пригузи П.Д. Призначено підготовче засідання у даній справі на 13.04.2023 року.

13.04.2023 суд за підсумками підготовчого судового засідання закрив підготовче провадження і призначив судовий розгляд по суті на 30.05.2023 року. Судом враховано, що відповідно до матеріалів справи відповідач належним чином був повідомлений про наявність цієї справи в Господарському суді Закарпатської області, йому вручена позовна заява та ухвала суду з пропозицією подати відзив на позов та інші заяви по суті справи та з процесуальних питань, але відповідач своїми правами не користується. Розумні строки для процедури підготовки справи до розгляду вичерпані.

Суд, закривши підготовче провадження зазначив, що у разі, якщо судове засідання не відбудеться з поважних причин, у тому числі першої неявки відповідача та неповідомлення ним причини неявки, суд призначає додатково (контрольне) судове засідання для розгляду справи по суті на 06 червня 2023 року. У такому разі справу буде розглянуто за наявними матеріалами незалежно від причин повторної неявки учасника справи (відповідача).

Ухвалою суду від 30.05.2023 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та неподання ним заяв з процесуальних питань, відкладено розгляд справи по суті на завчасно визначену дату - на 06.06.2023 року.

30.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, в якому він просить розглянути справу 06.06.2023 за його відсутності. Представник позивача повідомив, що позивач позов підтримує повністю.

В судове засідання 06.06.2023 представник відповідача не з`явився, зважаючи на заяву представника позивача суд розглянув справу за наявними документами та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

Частиною 4 ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 15.08.2016 укладено контракт №01/16 купівлі-продажу. Предметом контракту є продаж позивачем пиломатеріалів хвойних необрізаних різного ґатунку, пиломатеріалів хвойних обрізаних та необрізаних - техсировина, відповідачу, який є резидентом Угорської Республіки.

На виконання контракту відповідачу двічі поставлено товар на 1037.90 євро та 941.25 євро, що підтверджується митними деклараціями від 22.08.2016, від 17.09.2016 та міжнародними товарно-транспортними накладними CMR від 22.08.2016 і від 17.09.2016 року.

Позивач зазначає, що згідно з розділом 6 контракту, розрахунок за отриманий товар проводиться Покупцем шляхом перерахунку на валютний рахунок продавця на протязі 90 календарних днів з дня відвантаження товару. Своє грошове зобов`язання відповідач виконав лише частково, сплативши в користь позивача 1037.90 євро, внаслідок чого утворився борг розміром 941.25 євро. Підтвердженням часткової оплати товару слугує - виписка з особового рахунку з 21.09.2016 по 22.09.2016 року.

Позивач вказує, що відповідно до положень розділу 11 контракту всі питання вирішуються в робочому порядку. При неможливості розгляду спірних питань в робочому порядку, сторони домовилися про передання спору зацікавленою стороною на розгляд Господарського суду Закарпатської області. Правом, яке регулює відносини по даному контракту і буде застосовуватись при розгляді спору є законодавство України. Відтак, позивач вказує, що спір підлягає розгляду Господарським судом Закарпатської області.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на всвою користь 941.25 євро і понесені ним судові витрати.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних поданої позовної заяви і контракту юридичною адресою відповідача є 1055, Budapest Szent 1. Korut 27. 2-em.2, Magyarorszag.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами питання належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, суд встановив, що на адресу відповідача фірми "Produzione Pallet" КФТ Господарським судом Закарпатської області надсилалося через Міністерство юстиції України та компетентні органи Угорської Республіки доручення про вручення судових документів за адресою місцезнаходження (а. с. 70 - 71, лист Господарського суду Закарпатської області від 20.11.2017 а. с. 78; прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів а. с. 87 - 138).

Суд доходить висновку, що відповідач належним чином є повідомленим про наявність та розгляд цієї справи, але без поважних причин не користується своїми правами на надання відзиву на позов, подачу заяв по суті справи та з процесуальних питань.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, то відповідач вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 15.08.2020 між сторонами був укладений контракт №01//16 купівлі - продажу (а. с. 13 - 17) (далі - контракт).

Згідно розділу 2 контракту, продавець продає, а покупець купує пиломатеріали хвойні необрізані різного ґатунку, пиломатеріали хвойні обрізані, пиломатеріали хвойні техсировина, геометричні дані, а саме товщина, ширина, довжина та кількість будуть вказуватись у товаросупровідних документах на кожне відвантаження.

Товар постачається автомобільним транспортом на умовах CIP (розділ 4 контракту).

Валютою контракту встановлюється євро. Ціна на товар буде відображена в рахунку на кожне відвантаження. Загальна вартість товарів, що постачається за контрактом становить 300 000,00 євро (розділ 5 контракту).

Відповідно до розділу 6 контракту, розрахунок за отриманий товар проводиться покупцем шляхом перерахунку на валютний рахунок продавця в АТ "Комінвестбанк" на протязі 90 календарних днів з дня відвантаження товару. можлива попередня оплата.

Підтвердженням отримання товару служать товарно-транспортні накладні або інші належні товарно-транспортні накладні або інші належні товаросупровідні документи, підписані уповноваженими представниками сторін (розділ 7 контракту).

За несвоєчасну оплату отриманого товару покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 0,3 % від розміру заборгованості за кожен день прострочення (розділ 10 контракту).

Згідно розділу 11 контракту, всі питання вирішуються в робочому порядку. При неможливості розгляду спірних питань в робочому порядку, сторони домовилися про передання спору зацікавленою стороною на розгляд Господарського суду Закарпатської області. Правом, яке регулює відносини по даному контракту і буде застосовуватись при розгляді спору є законодавство України.

Даний контрактом є підписаний і пропечатаний уповноваженими представниками обох сторін. Контракт є чинним до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за таким контрактом.

3.2. Факт поставки товару за контрактом та його отримання відповідачем підтверджується зокрема митними деклараціями форми МД-2 від 22.08.2016 №/2016/005803; від 17.09.2016 №305090004/2016/007483 та міжнародними товарно-транспортними накладними CMR від 22.08.2016 №5996, від 17.09.2016 №249510 (а. с. 18 - 23).

Позивачем було сформовано 2 інвойси на оплату поставленого товару: 1) invoice №4 від 18.08.2016 на суму 1037.90 євро; 2) invoice №2 від 16.09.2016 на суму 941,25 євро.

Відповідач частково свої зобов`язання за контрактом виконав, що підтверджується зокрема випискою із банківського рахунку позивача (а. с. 24). Так, відповідач оплатив вартість здійсненої першої поставки в повному розмірі 1037,90 євро.

Згідно умов договору, вартість другої поставки у розмірі 941,25 євро відповідач мав оплатити не пізніше, ніж 17.12.2016 року.

Однак, за твердженням позивача, відповідач такої оплати не здійснив, доказів, які підтверджують протилежне відповідачем не надано, матеріали справи не містять.

Відповідач не подав до суду заяв по суті справи, які б спростовували твердження позивача про наявність заборгованості. Відтак, суд дійшов висновку про наявність непогашеної заборгованості відповідача у розмірі 941,25 євро перед позивачем за здійснену поставку товару 17.09.2016 року.

3.3. Довідкою про стан розрахунків, виданою позивачем від 27.01.2017 (а.с. 39) підтверджується, що станом на 27.01.2017 заборгованість відповідача перед ТОВ "ПЛЮС БОКА" за відвантажену продукцію по ВМД №007483 від 17.09.2016 складає 941,25 євро.

3.4. Норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини.

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов`язання

1. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 691. Ціна товару

1. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Стаття 692. Оплата товару

1. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 712. Договір поставки

1. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 216. Господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин

1. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 222.Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності

2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 382. Зовнішньоекономічні договори (контракти)

1. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

2. Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами.

ЗУ "Про міжнародне приватне право"

Стаття 76. Підстави визначення підсудності справ судам України

1. Суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

3.5. Висновки суду та норми права, які підлягають застосуванню.

Відтак, судом встановлено, що 15.08.2020 між сторонами був укладений контракт №01//16 купівлі - продажу (а. с. 13 - 17).

Згідно розділу 2 контракту, продавець продає, а покупець купує пиломатеріали хвойні необрізані різного ґатунку, пиломатеріали хвойні обрізані, пиломатеріали хвойні техсировина, геометричні дані, а саме товщина, ширина, довжина та кількість будуть вказуватись у товаросупровідних документах на кожне відвантаження.

Відповідно до розділу 6 контракту, розрахунок за отриманий товар проводиться покупцем шляхом перерахунку на валютний рахунок продавця в АТ "Комінвестбанк" на протязі 90 календарних днів з дня відвантаження товару. можлива попередня оплата.

Підтвердженням отримання товару служать товарно-транспортні накладні або інші належні товарно-транспортні накладні або інші належні товаросупровідні документи, підписані уповноваженими представниками сторін (розділ 7 контракту).

Згідно розділу 11 контракту, всі питання вирішуються в робочому порядку. При неможливості розгляду спірних питань в робочому порядку, сторони домовилися про передання спору зацікавленою стороною на розгляд Господарського суду Закарпатської області. Правом, яке регулює відносини по даному контракту і буде застосовуватись при розгляді спору є законодавство України.

Факт поставки товару за контрактом та його отримання відповідачем підтверджується зокрема митними деклараціями форми МД-2 від 22.08.2016 №/2016/005803; від 17.09.2016 №305090004/2016/007483 та міжнародними товарно-транспортними накладними CMR від 22.08.2016 №5996, від 17.09.2016 №249510 (а. с. 18 - 23).

Позивачем було сформовано 2 інвойси на оплату поставленого товару: 1) invoice №4 від 18.08.2016 на суму 1037.90 євро; 2) invoice №2 від 16.09.2016 на суму 941.25 євро.

Відповідач частково свої зобов`язання за контрактом виконав, що підтверджується зокрема випискою із банківського рахунку позивача (а. с. 24). Так, відповідач оплатив вартість здійсненої першої поставки в повному розмірі 1037.90 євро.

Згідно умов договору, вартість другої поставки у розмірі 941.25 євро відповідач мав оплатити не пізніше, ніж 17.12.2016 року.

Однак, за твердженням позивача, відповідач такої оплати не здійснив, доказів, які підтверджують протилежне матеріали справи не містять. Відповідач не подав до суду заяв по суті справи, які б спростовували твердження позивача про наявність заборгованості. Відтак, суд дійшов висновку про наявність непогашеної заборгованості відповідача у розмірі 941.25 євро перед позивачем за здійснену поставку товару 17.09.2016 року.

Довідкою про стан розрахунків, виданою позивачем від 27.01.2017 (а. с. 39) підтверджується, що станом на 27.01.2017 заборгованість відповідача перед ТОВ "ПЛЮС БОКА" за відвантажену продукцію по ВМД №007483 від 17.09.2016 складає 941.25 євро.

Таким чином, у відповідача наявна станом на дату ухвалення цього рішення непогашена заборгованість перед позивачем. Відповідач не спростував такого факту шляхом подання заяв по суті справи і доказів, що підтверджують оплату поставленого товару.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦКУ).

Відтак, суд вказує, що згідно умов ЦКУ та чинного договору, укладеного між сторонами, відповідач був зобов`язаний розрахуватись з позивачем за поставлений товар протягом 90 - ти календарних днів з часу отримання товару (не пізніше 17.12.2016 року).

Належними та допустимими доказами підтверджується факт поставки і отримання товару відповідачем, відтак суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача основної суми боргу у розмірі 941.25 євро.

Суд наголошує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 524 ЦКУ, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частиною 1 ст. 533 ЦКУ передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відтак, стягненню підлягає з відповідача на користь позивача сума основного боргу в розмірі 941.25 євро, що в еквіваленті складає 25 790.25 грн. (курс НБУ - 27.40 грн. за 1 євро станом на 17.12.2016 року (дата оплата відвантаженої продукції згідно умов договору).

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №431 від 05.01.2017 (а.с. 12) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача повністю згідно п. 1 ч. 4 та п. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фірми "Produzione Pallet" КФТ, код 25550045-2-41, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс Бока", код ЄДРПОУ - 34022158, Закарпатська область, Рахівський район, с. Середнє Водяне, вул. Дечебал, 49, 941.25 євро (дев`ятсот сорок один євро 25 євроцентів), що в еквіваленті складає 25 790.25 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто гривень 25 копійок).

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Фірми "Produzione Pallet" КФТ, код 25550045-2-41, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс Бока", код ЄДРПОУ - 34022158, Закарпатська область, Рахівський район, с. Середнє Водяне, вул. Дечебал, 49, сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 20.06.2023 року.

Копію рішення направити сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза