ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"12" червня 2023 р.Справа № 916/1877/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши клопотання (вх. № 2-780/23 від 02.06.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зустрічне забезпечення у справі № 916/1877/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1; )

про зобов`язання повернути майно;

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про стягнення 662 715,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа № 916/1877/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зобов`язання повернути майно та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про стягнення 662 715,80 грн.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» посилається на неналежне виконання відповідачем як експедитором зобов`язань за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021, а саме на відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» у відвантаженні сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» посилається на наявність у позивача заборгованості за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021 за зберігання майна на суму 662 715,80 грн.

Ухвалою від 31.05.2023 суд, задовольнивши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» (вх. № 2-759/23 від 31.05.2023), вжив заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зобов`язання повернути майно шляхом: накладення арешту на сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон за місцем його зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» () на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які дії щодо переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

02.06.2023 за вх. № 2-780/23 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача про застосування зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Адонара Агро» внести на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 403 773,86 гривень за три місяці зберігання сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає наступне.

Ухвалою суду від 31.05.2023 року був не тільки накладений арешт, а було також заборонено і переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» могло б звільнити основний склад за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е, арештований врожай перевезти в додаткові склади, і використовувати основні склади для цілі своєї діяльності, а саме укладення договорів на зберігання та транспортне експедування вантажу.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» позбавлена такої можливості у зв`язку з забезпеченням позову та відповідно можливості використовувати в своїй господарській діяльності ту частину складу, яка на теперішній час зайнята арештованим сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» вважає за необхідне звернутися до суду із заявою про зустрічне забезпечення, а саме сплати на депозитний рахунок суду вартості 3-х місячного зберігання сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон. Відповідно до розрахунку зберігання сорго з 01.06.2023 року по 31.08.2023 року згідно з тарифами, які встановлені Додатком № 1 до Договору транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021 року становить 9 201,288 доларів США. Згідно з довідкою № 163 від 01.06.2023 року вартість зберігання в гривні за період з 01.06.2023 року по 31.08.2023 року становить 403 773,86 гривень. (курс НБУ 36,5686 гривень за 1 долар США).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» просить суд застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом внесення протягом 5 днів на депозитний рахунок суду вартості 3-х місячного (орієнтовний термін розгляду справи) зберігання сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон у сумі 403 773,86 гривень з метою покриття збитків ТОВ «СІМАКС ГРУП» за зберігання відповідного вантажу.

05.06.2023 за вх. № 18400/23 через систему «Електронний суд» надійшли письмові заперечення представника позивача проти клопотання про застосування зустрічного забезпечення.

Заперечуючи проти задоволення клопотання про застосування зустрічного забезпечення, представник позивача, посилаючись на п. п. 2.1., 3.1. Договору транспортного експедування № 21121-2 від 21.12.2021, розділи 1, 3 Додаткової угоди № 1 до вищевказаного Договору, зазначає, що сторонами визначено приміщення, яке повинно бути використано у якості складу - Склад, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29 е.

На переконання представника позивача, твердження ТОВ «СІМАКС ГРУП» про те, що воно «могло було б звільнити основний склад за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е, арештований врожай перевезти в додаткові склади», не відповідає умовам вказаного договору та додатково підтверджує намагання відповідача перевести арештований врожай у невідомому напрямку, що утруднить виконання рішення за позовом первісного позивача.

Додатково вказує, що відповідач не надає докази наявності у нього «додаткового складу», а також докази того, що внаслідок зберігання товару первісного позивача ТОВ «СІМАКС ГРУП» не змогло укласти відповідний договір з іншими особами.

Крім того, вважає, що відповідач не довів розмір зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 141 ГПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зустрічне забезпечення, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Господарський суд наголошує, що метою вжиття заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості реального виконання рішення суду, убезпечення учасників справи від неможливості ефективно захистити свої законні права та інтереси в межах даного судового процесу, недопущення погіршення стану учасників спірних відносин до вирішення спору по суті. При цьому, при вжитті заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову суд має враховувати баланс інтересів обох сторін щодо забезпечення відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову ухвалою суду від 31.05.2023.

Як з`ясовано судом з аналізу наявних у матеріалах справи доказів, 21.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір транспортного експедування № 21121-1 (далі Договір), згідно з яким відповідач як експедитор зобов`язується надати позивачу за його дорученням і за його рахунок послуги в сфері транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, а позивач як клієнт зобов`язується оплатити послуги експедитора.

Сторони домовилися, що пункт призначення, найменування вантажу, кількість, якість та властивості вантажу та інші суттєві умови Договору, в ньому не обумовлені, вказуються в Заявці (Додатку до цього Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору експедитор надає клієнту послуги, зокрема, з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, подання/прибирання, приймання/розвантаження узгоджених транспортних засобів (автомобілі), оформлення необхідних товаросупровідних документів відповідно до діючих правил та інструкцій клієнта на території складу, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29 Е (склад), організації зберігання вантажів клієнта на території складу тощо.

В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні (а.с. 33-46), в яких зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» виступає вантажоодержувачем для Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО», пункт розвантаження: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29. Замовником (платником) та вантажовідправником виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОМАРКЕТ-ЕКСПО».

Як вказав позивач, відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» передало на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон, яке відповідач не повертає.

У своєму відзиві, який надійшов до суду 17.05.2023, відповідач не заперечував, що дійсно між ним та позивачем були договірні зобов`язання щодо зберігання відповідного майна та таке майно зберігається до теперішнього часу.

Вказав, що відповідно до п. 5.4 Договору клієнт (позивач) зобов`язується своєчасно за 3 (три) робочих дні до початку надання послуг надавати експедитору (відповідачу) заявки в письмовому вигляді електронною поштою за адресою , між тим, у матеріалах справи не міститься будь-яких доказів направлення заявки на повернення вантажу на дану електронну поштову адресу.

Відповідач пов`язує не направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» документів із наявністю судової справи № 916/2166/22, за якою за позивачем рахується заборгованість за Договором на суму 1 035 149,03 грн, які останній відмовляється погашати до цього часу.

Звернув увагу, що вимогу про повернення вантажу відповідачем отримано тільки 18.04.2023 й відповідно у Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» виникли обов`язки щодо повернення вантажу саме 18.04.2023.

В той же час відповідач зауважив, що 27.03.2023 Південно-західним апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» 1 035 149,03 грн заборгованості за зберігання вантажу за період з 21.12.2021 по 20.10.2022 за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021.

З посиланням на ст. 594 ЦК України відповідач зазначив, що кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитор має право притримати річ у себе також у разі, якщо права на неї, які виникли після передачі речі у володіння кредитора, набула третя особа.

На переконання відповідача, право притримання виникає на підставі прямої вказівки закону і для його реалізації не потрібно домовленості між кредитором і боржником.

Як вже було зазначено, ухвалою від 31.05.2023 вжито заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зобов`язання повернути майно шляхом: накладення арешту на сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон за місцем його зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» () на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які дії щодо переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач з урахуванням приписів ст. 594 ЦК України притримує у себе товар - сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон, так як у позивача наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021.

Водночас, у клопотанні про застосування зустрічного забезпечення відповідач вказує, що міг би звільнити основний склад, перевезти арештований урожай в додаткові склади і використовувати основні склади для цілей своєї господарської діяльності, а саме укладення договорів на зберігання та транспортне експедування вантажів.

Між тим, відповідачем не наведено обставин неможливості використання додаткових складів (у разі їх наявності) для ведення своєї господарської діяльності.

Крім того, суд враховує, що сторонами у Договорі визначено приміщення, яке повинно бути використано у якості складу - Склад, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29 е.

З аналізу наявних матеріалів справи вбачається, що на даний час арештований товар зберігається саме в даному складі (м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29 е), який відповідач ідентифікує як «основний склад».

Відтак, твердження відповідача щодо можливості переміщення товару до іншого складу суперечило б умовам укладеного між сторонами Договору.

Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів понесення (чи можливості понесення) збитків від вжиття ухвалою суду від 30.05.2023 заходів забезпечення позову.

Також, як вже було зазначено, притримання товару на складі станом на даний час відбувається з ініціативи самого відповідача, який у разі понесення збитків від такого притримання та надання відповідних доказів не позбавлений права звернутися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову за наявності фактичних даних, які б спростовували доводи позивача щодо необхідності забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання (вх. № 2-780/23 від 02.06.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зустрічне забезпечення у справі № 916/1877/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 12.06.2023 та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков