ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/491/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод"

про стягнення 27 277,04 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТК" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" 27277,04 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.04.2023 до суду повернулася копія ухвали від 10.04.2023, надіслана рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адресу відповідача, з відміткою відділення зв`язку на поштовому конверті: "адресат відсутній за вказаною адресою".

10.05.2023 секретарем судового засідання Русецькою Ю.О. телефонограмою за номером НОМЕР_1 повідомлено директора ТОВ "Гулянецький щебзавод" - Гінкевич О.С. про відкриття провадження у справі та роз`яснено право для подачі відзиву (а.с.49).

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не в повному обсязі виконав зобов`язання з оплати поставленого товару за договором поставки товару, укладеним у спрощений спосіб, шляхом прийняття замовлення покупця та фактичної поставки товару за видатковими накладними, заборгувавши 27277,04 грн.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Однак, відповідач, в порядку статей 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

23.09.2021 р. позивач виставив відповідачу рахунок №ТКВЗ0010421 на суму 28999,99 грн.

06.10.2021 р. позивач виставив відповідачу рахунок №ТКВЗ0010938 від на суму 13277,05 грн.(а.с.33, 35).

11.10.2021 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 42277,04 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними про поставку товару №10214 на суму 28999,99 грн та №10215 на суму 13277,05 грн (а.с. 24,36).

30.12.2021 згідно платіжного доручення №68 відповідач сплатив позивачу 15000,00 грн, з призначенням платежу: оплата рах. ТКВЗ0009985 від 15.09.2021 (а.с.21).

Як пояснив позивач, вказаний рахунок в призначенні платежу відповідачем вказано помилково, оскільки був оплачений раніше.

Позивач звернувся до відповідача з повідомленням про зарахування зустрічних однорідних вимог №159/112022 від 25.11.2022.

Після зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем становить 27277,04 грн. (а.с.16-17).

Позивач звертався до відповідача з вимогою №01/012023 від 02.01.2023, у якій зазначав про необхідність в 7-денний строк від дня пред`явлення вимоги здійснити оплату за отриманий товар в сумі 27277,04 грн (а.с.18-19).

У зв`язку з несплатою заборгованості за поставлені товари, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТК" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" 27277,04 грн заборгованості.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів (ч. 2 ст. 206 ЦК України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТК" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" (відповідач, покупець) склались правовідносини з поставки товару у спрощений спосіб шляхом прийняття замовлення покупця та фактичної поставки товару за видатковими накладними.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки позивачем відповідачу товару та обов`язок останнього провести розрахунки на загальну суму 42277,04 грн підтверджується підписаними представниками сторін і скріпленими їх печатками видатковими накладними №10214 від 11.10.2021 на суму 28999,99 грн та №10215 від 11.10.2021 на суму 13277,05 грн (а.с.24,36).

Матеріалами справи підтверджується факт сплати відповідачем коштів в сумі 15000,00 грн (платіжне дорученням №68 від 30.12.2021) (а.с.21).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Доказів сплати відповідачем заборгованості в сумі 27277,04 грн за поставлений товар матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 27277,04 грн основного боргу.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Щодо суми судового збору, яку необхідно покласти на відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 вказаної статті, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті в електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Про правомірність обрахунку судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, у випадку подання до суду документів через підсистему "Електронний суд" вказує і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.11.2022 року у справі №916/228/22.

Враховуючи викладене, оскільки позовна заява у цій справі подана в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", сума судового збору за подання даного позову складає 2147,20 грн (2684,00 грн * 0,8).

З огляду на викладене, на відповідача покладається судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00грн, що підтверджується платіжною квитанцією про сплату №78265 від 14.03.2023.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За відсутності клопотання позивача, суд не вирішує питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору під час прийняття рішення у справі

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3700,00 грн та 53,68 грн сервісного збору при оплаті судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 27.08.2020 у справі №873/2/20, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19 та від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3700,00 грн. позивачем подано копії: договору про надання правової допомоги з підготовки та ведення справи у господарському суді №10г23 від 08.02.2023, укладений між адвокатом Чуфаров В.М. та ТзОВ "ТТК"; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1151 від 19.01.2004, видане Чуфарову В.М.; ордеру серії АХ №1121766 від 14.03.2023 на надання правової допомоги Чуфаровим В.М.; акту №1 від 14.03.2023 прийняття-передачі наданих послуг за договором,(а.с. 6-9, 20, 34, 38).

При цьому, ч. ч. 5, 6 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечення щодо розміру судових витрат на правничу допомогу чи клопотання про зменшення суми витрат з контррозрахунком від відповідача до суду не надходили.

Відповідно до п.1.1 договору адвокат зобов`язується надати клієнтові правову допомогу (послуги) в господарській справі у Господарському суді Житомирської області за позовом ТОВ "ТГК" до ТОВ "Гулянецький щебзавод" про стягнення грошової заборгованості за договором поставки, укладеним у спрощений спосіб, штрафних санкцій та інших платежів у позовному провадженні.

За умовами п.5.1 розмір витрат на правничу допомогу адвоката узгоджено сторонами у фіксованому розмірі, визначеному у сумі 3700,00 грн.

Згідно з п.5.5 договору фактичні витрати адвоката (оплата роботи фахівців, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо) оплачуються клієнтом окремо від гонорару на підставі наданого адвокатом рахунку з наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до акту №1 від 14.03.2023 прийняття-передачі наданих послуг за договором, адвокат у період з 08.02.2023 по 14.03.2023 надав позивачу наступні правничі послуги:

- здійснив збір та аналіз первинних документів по спірних правовідносинах;

- надав рекомендації стосовно порядку стягнення заборгованості та фінансових санкціях з боржника;

- склав та підготував позовну заяву про стягнення заборгованості за договором поставки, укладеним у спрощений спосіб.

Загальна вартість наданих послуг за вказаний період складає 3700,00 грн.

Витрати адвоката згідно з п.5.5 договору складають:

- судовий збір - 2684,00 грн;

- сервісний збір при оплаті судового збору - 53,68 грн.

Витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 53,68 грн сервісного збору при оплаті судового збору підтверджуються квитанцією про сплату №78265 від 14.03.2023 (а.с.39).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позов було задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 3700,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 53,68 грн сервісного збору при оплаті судового збору, є обґрунтованими, пов`язаними з розглядом цієї справи та документально підтвердженими, тому підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" (11562, Житомирська область, Коростенський район, с. Бондарівка, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТК" (03045, м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 68, )

- 27277,04 грн основного боргу;

- 3700,00 грн витрат на правничу допомогу;

- 53,68 грн сервісного збору при оплаті судового збору;

- 2147,20 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення рішення.

Повне рішення складено: 15.06.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрук.

1 - до справи

- позивач -, ел.пошта: shtokalo@ttk/kiev/ua) + Електронний суд

2 - відповідачу (рек. з повід.; ел. пошта: