УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

21.06.2023Справа № 910/9670/23

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» про забезпечення позову до відкриття провадження по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа"

про відшкодування шкоди,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його подачі до суду шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд загальною площею 14 523,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Піски, вулиця Польова, будинок 3 (три), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20; земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:0002), що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с/рада. Станишівська, загальною площею 6,2864 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220;

- заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступних об`єктів нерухомого майна: комплекс будівель та споруд загальною площею 14 523,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Піски, вулиця Польова, будинок 3 (три), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20; земельну ділянку (кадастровий номер :01:000:0002), що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с/рада. Станишівська, загальною площею 6,2864 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220.

В обґрунтування наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову заявник посилався на такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» за договором оренди нерухомого майна (комплексу будівель та споруд) №11/06 від 11.06.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Швецем Р.О. за реєстровим №1793, є Орендарем комплексу будівель та споруд загальною площею 14523,0 кв м., що знаходяться з адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Піски, вул.. Польова, буд 3. Метою оренди є здійснення господарської діяльності для виробництва та реалізації комбікормів. Строк оренди до 11.06.2026 року.

За договором оренди землі № 11/06 від 11.06.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Щвецем Р.О. за реєстровим № 1794, Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТІВ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ» є також орендарем земельної ділянки, площею 6,2864 га, кадастровий номер :01:000:0002 за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Піски, вул. Польова, буд 3 строком до 11.06.2026 року включно.

Заявником зазначено, що перешкоджаючи Товариству з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» у здійсненні господарської діяльності з використанням орендованого майна, Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа" порушено господарський спір щодо визнання недійсними договорів оренди комплексу та земельної ділянки (спір у справі № 906/1316/21) та шляхом перешкоджання у підключенні електроенергії та водопостачання, фактично унеможливлює здійснення позивачем господарської діяльності з використанням орендованого майна.

Таким чином, як вказує заявник, маючи укладені контракти на виготовлення комбікормів, фактично останній позбавлений можливості на їх вчасне виконання.

За наслідками розгляду справи № 910/1637/23 один з контрагентів позивача стягує з останнього матеріальну шкоду завдану невиконанням умов контракту на виготовлення комбікормів у розмірі більше ніж 39 млн. гривень (рішення у справі №910/1637/23 ).

В той же час, за наслідками розгляду справи про визнання недійсними договорів оренди, рішення суду про визнання їх недійсними на сьогодні не існує.

З огляду на наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» має намір звернутись до Господарського суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями та діями керівництва та власників Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа" завдану Товариству з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент».

Необхідність забезпечення означеного позову, на думку заявника, обумовлюється тим, що переданий за договором та актом приймання-передачі в оренду комплекс та земельну ділянку, протизаконно передано в іпотеку фізичній особі ОСОБА_1 за договором іпотеки від 09.08.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом В.В. Ляшенко за реєстровим номером № 1487, під зобов`язання ОСОБА_2 .

Отже, після видачі Господарським судом наказу про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент», з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа" здійснені певні реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, зокрема скасовано запис та заборону про іпотеку.

Враховуючи, відсутність будь-яких інших заборон та обтяжень щодо спірного нерухомого майна, є підстави вважати очевидною підготовкою з боку відповідача на зміну власника комплексу та земельної ділянки, що унеможливить подальше задоволення вимог Позивача, оскільки за відомостями Державного реєстру прав на нерухоме майно жодного активу, окрім спірного заводу у відповідача не має.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо відмови в її задоволенні виходячи з такого.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Верховний Суд у постановах від 18.10.2021 по справі №910/7029/21, від 03.03.2023 по справі №905/448/22 зазначив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 по справі № 925/1441/20 зауважив, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод »Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Разом з цим, за висновками суду, позивачем не обґрунтовано та доказово не доведено обставин, що свідчили б про можливі ускладнення у виконанні судового рішення по справі, у разі задоволення позову.

Зокрема, твердження заявника про передання особою, яка може набути статус відповідача у справі, майна - комплексу та земельної ділянки іпотеку фізичній особі ОСОБА_1 за договором іпотеки від 09.08.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом В.В. Ляшенко за реєстровим номером № 1487, під зобов`язання ОСОБА_2 позбавлені належного доказового обґрунтування, оскільки доказів вчинення таких дій з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа" не надано.

Крім того, суд також критично ставиться до тверджень заявника про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа" іншого майна, за рахунок якого у майбутньому може бути виконане судове рішення про стягнення шкоди у разі задоволення позову, оскільки такі твердження доказово також не обґрунтовані.

До того ж, посилання заявника на те, що після видачі господарським судом наказу про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Константа" здійснені певні реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, зокрема скасовано запис та заборону про іпотеку, взагалі ніяким чином не вказують на наявність підстав для забезпечення позову про стягнення шкоди, оскільки нерухоме майно у справі з таким предметом позовних вимог не є предметом спору.

До того ж, обираючи визначений в заяві спосіб забезпечення позову, заявником взагалі не визначено ціни позову, намір до подачі якого має Товариство з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент», що фактично унеможливлює встановлення такого критеріїв забезпечення як співмірність та адекватність заходу.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги, що заявником не було наведено достатніх належних, допустимих та достатніх доказів наявності обставин, з якими Господарський процесуальний кодекс України пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відсутність на теперішній час підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

При цьому, слід наголосити, що у разі виникнення дійсних та належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» не позбавлене права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви від 19.06.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Проперті Менеджмент» про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання до апеляційного господарського суду.

Суддя В. В. Князьков