ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" червня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/1313/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Гутникова О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Швець О.В.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх.№2-748/23 від 29.05.2023) про відстрочення виконання рішення по справі №916/1313/22

за позовом: фізичної особи-підприємця Жовтіса Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

до відповідача: фізичної особи-підприємця Мутавчі Людмили Петрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

про стягнення 111042,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП Жовтіс О.О. звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №1360/22 від 24.06.2022) до відповідача ФОП Мутавчі Л.П., в якій просить суд стягнути з останнього 100000,00 грн. основного боргу, 4263,00 грн пені, 6140,00 грн інфляційних втрат, 639,50 грн 3% річних та судові витрати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 було задоволено позов частково, стягнути з ФОП Мутавчі Людмили Петрівни на користь ФОП Жовтіс Олександр Олександрович заборгованість у розмірі 100000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 6140,00 грн., 3 % річних у розмірі 639,50 грн та 1,00 грн пені, а також 2481,00 грн витрат по сплаті судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 22.09.2022 стягнуто з ФОП Мутавчі Людмили Петрівни на користь ФОП Жовтіса Олександра Олександровича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16800,00 коп.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 залишено без змін.

Додатковою Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 стягнуто з ФОП Мутавчі Людмили Петрівни на користь ФОП Жовтіса Олександра Олександровича судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

На примусове виконання рішення суду та постанов ПЗАГС 24.04.2023 видано відповідні накази.

29.05.2023 до суду від фізичної особи-підприємця Мутавчі Людмили Петрівни надійшла заява (вх.№2-224/23) про відстрочення виконання рішення по справі №916/1313/22 на 12 місяців.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що наразі триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, що зумовила необхідність введення воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який наразі триває.

Крім того, ФОП Мутавчі Л.П. зазначає, що має неповнолітню дитину - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком відповідач не перебувають у шлюбі та ніколи не перебували, зв`язку з батьком дитини немає. Таким чином. ОСОБА_2 одноосібно виховує дитину дошкільного року.

Водночас відповідач наголошує, що з початку повномасштабної агресії з боку рф. дошкільні заклади (дитячі садочки) закрито, ФОН Мутавчі Л.П. не має оформлених працівників та працює особисто, можливості працювати разом з дитиною у відповідача немає, у зв`язку з чим вказане підтверджує неможливість користування орендованим приміщенням.

Вищевказані обставини як зазначає відповідач, зумовити те, що за 2022 рік дохід відповідача становить 6500 грн.

06.06.2023 до суду від ФОП Жовтіса Олександра Олександровича надійшли пояснення щодо заяви про відстрочення виконання рішення суду (вх. № 18579/23), у якому позивач по справі заперечує проти задоволення заяви ФОП Мутавчі Людмили Петрівни про відстрочення виконання рішення суду по справі №916/1313/22.

Дослідивши матеріали заяви ФОП Мутавчі Людмили Петрівни, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Вказані положення кореспондують зі ст. 18 ГПК України.

Як передбачено ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Як вбачається з вищезазначеної норми ГПК, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Так, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (роз`яснення в ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" від 28.07.99).

За змістом ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, встановлення та підтвердження факту наявності обставин, на які посилається заявник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у момент звернення рішення до виконання.

Разом з тим, суд наголошує, що положеннями ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення.

На переконання суду обставини військової агресії російської федерації проти України, а також, як вбачається із податкової декларації ФОП Мутавчі Людмили Петрівни, вкрай низький рівень доходу відповідача за 2022 рік є підставами, що істотно ускладнюють виконання рішення.

Суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача.

Приймаючи до уваги те, що рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/1313/22, виконання якого просить розстрочити заявник, ухвалено 12.09.2022, відповідно розстрочення виконання цього судового рішення за наявності обґрунтованих для цього підстав можливо було лише до 12.09.2023, тоді як заявник звернувся з поданою заявою про розстрочення виконання вказаного рішення суду лише 29.05.2023.

Натомість надання розстрочки за межами 12.09.2023 порушує законодавчо обмежений ч. 5 ст. 331 ГПК України річний термін розстрочення виконання судового рішення з дня його ухвалення.

При цьому господарський суд наголошує, що положеннями господарського законодавства не передбачено продовження встановленого у ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процесуального строку.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву фізичної особи-підприємця Мутавчі Людмили Петрівни (вх.№2-748/23 від 29.05.2023) про відстрочення виконання рішення по справі №916/1313/22.

Керуючись ст. ст. 331, 232-234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву фізичної особи-підприємця Мутавчі Людмили Петрівни (вх.№2-748/23 від 29.05.2023) про відстрочення виконання рішення по справі №916/1313/22 задовольнити частково.

2.Відстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/1313/22 від 12.09.2022 до 12 вересня 2023 року включно.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текс ухвали складено 13 червня 2023.

Суддя Невінгловська Юлія Михайлівна