РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2023Справа № 910/3146/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електронні технології України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна"

про стягнення 1 451 327,46 грн

Представники учасників справи:

від позивача Правило Т.О.

від відповідача не з`явися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електронні технології України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 1 451 327,46 грн (1 022 370,40 грн основного боргу, 290 166,78 грн втрат від інфляції, 36 553,24 грн 3% річних, 102 237,04 грн пені).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 20-09 від 20.09.2021 в частині здійснення своєчасної оплати за товар та послуги у встановлений таким договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3146/23 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 03.04.2023.

21.03.2023 від позивача надійшла заява про відмову від позову в частині стягнення 1 022 370,40 грн основного боргу, яка мотивована тим, що відповідачем сплачені такі кошти. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 290 166,78 грн втрат від інфляції, 36 553,24 грн 3% річних, 102 237,04 грн пені.

28.03.2023 надійшов відзив на позов, у якому відповідач повідомив про сплату ним позивачу грошових коштів в розмірі 1 022 370,40 грн, щодо решти позовних вимог відповідач заперечує, посилаючись на те, що строк оплати коштів позивачу не настав, оскільки позивачем не надано повного пакету документів для здійснення розрахунків.

Ухвалою суду від 03.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 20.04.2023.

12.04.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 08.05.2023.

У судовому засіданні 08.05.2023 позивач просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 08.05.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2023.

Ухвалою суду від 22.05.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 29.05.2023.

29.05.2023 позивачем подано клопотання про повернення з Державного бюджету України судового збору в розмірі 50%, а саме 10 884,96 грн, у зв`язку з відмовою від позову в частині стягнення основного боргу.

У судовому засіданні 29.05.2023 представник позивача не підтримав вказане клопотання, у зв`язку з чим останнє залишено судом без розгляду.

У судовому засіданні 29.05.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про відмову від позову в частині стягнення 1 022 370,40 грн основного боргу, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд даної справи та наявність в матеріалах справи доказів, достатніх для розгляду даної справи, в судовому засіданні 29.05.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

20.09.2021 між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір на постачання і встановлення обладнання, за умовами якого виконавець виконує поставку та повний комплекс робіт з монтажу обладнання для паркінгу (далі - обладнання) на території торгівельного центру «НОВУС» за адресою: с. Крюківщина, вул. Одеська, 20А, та виконує інші роботи згідно з Технічним завданням (додаток № 2 до цього договору), роботи з монтажу обладнання та роботи згідно з Технічним завданням (далі разом іменуються роботи), а замовник оплачує вартість обладнання і робіт, перелік яких наведено в специфікації (додаток № 1). Додатки №№ 1 та 2 є невід`ємними частинами даного договору.

Як погоджено сторонами в розділі 3 договору:

- загальна ціна договору становить 1 957 520,00 грн в т.ч. ПДВ;

- сума обладнання становить 1 739 468,00 грн;

- сума робіт становить 218 052,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник здійснює попередню оплату в розмірі 50% вартості обладнання - 869 734,00 грн з ПДВ з врахуванням п. 4.6 цього договору, замовник оплачує протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору сторонами та виставлення виконавцю рахунку на оплату, що підтверджується відповідними документами.

Замовник здійснює попередню оплату за роботи в розмірі 30% вартості робіт за цим договором - 65 415,60 грн з ПДВ, замовник оплачує протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору сторонами та виставлення виконавцю рахунку на оплату, що підтверджується відповідними документами (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.3 договору замовник здійснює другу оплату вартості обладнання в розмірі 30% - 521 840,00 грн з ПДВ, з урахуванням п. 4.6 Договору, протягом 5-ти банківських днів після виконання монтажних робіт, що підтверджується підписаним актом виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.4 договору замовник здійснює остаточну оплату вартості обладнання в розмірі 20% - 347 893,60 грн з ПДВ, з урахуванням п. 4.6 Договору, протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі за обсяги робіт з установки обладнання, акту введення в експлуатацію (див. п. 5.2 договору).

Як погоджено в п. 4.5 договору, замовник здійснює остаточну оплату за роботи в розмірі 70% - 152 636,40 грн після фактичного виконання виконавцем робіт з установки обладнання в повному обсязі, протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі за ці обсяги робіт з установки обладнання, акту введення в експлуатацію (див. п. 5.2 договору).

Як погоджено сторонами в п. 5.1 договору, поставка обладнання за цим договором проводиться на умовах DDP (згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «ІНКОТЕРМС 2010») до місця монтажу такого обладнання за адресою об`єкта замовника, що визначені в п. 1.1 договору.

Строк виконання зобов`язань виконавця з поставки обладнання та виконання робіт (встановлення обладнання, введення в експлуатацію) за договором - 15 жовтня 2021 року з моменту підписання договору сторонами та на умовах зазначених у специфікації.

Відповідно до п. 5.2 договору передача обладнання здійснюється на підставі підписаних накладних в день поставки обладнання на об`єкт замовника, передача робіт здійснюється на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт, підписання акта введення в експлуатацію в наступному порядку:

Протягом 3 робочих днів після виконання робіт виконавець складає акт приймання-передачі виконаних робіт, акт введення в експлуатацію обладнання в двох примірниках, підписує їх, скраплює печаткою і на свій вибір: або передає представнику замовника два примірника акту (з описом під підпис); або відправляє два примірника акту за адресою, що зазначена в п. 13 цього договору, цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення або кур`єрською службою.

Замовник зобов`язаний підписати і повернути виконавцю один примірник акта приймання-передачі виконаних робіт та один примірник акта введення в експлуатацію обладнання протягом 7 календарних днів з моменту його отримання або в той же строк надати в письмовій формі мотивовані зауваження.

У разі якщо протягом зазначеного строку замовник не направить підписані ним акт приймання-передачі виконаних робіт та акт введення в експлуатацію обладнання або мотивовані зауваження до таких актів в письмовій формі, тоді вказані акти вважаються повністю узгодженими та затвердженими без претензій, а зазначені в них роботи підлягають оплаті в повному розмірі в сумі, визначеній договором.

Як погоджено сторонами в п. 11.1, договір набуває чинності в день його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за даним договором.

Крім того, додатком № 1 сторони погодили специфікацію обладнання, робіт та їх вартість, а додатком № 2 - технічне завдання.

Як встановлено судом під час розгляду справи, у період з 13.10.2021 по 07.12.2021 позивачем на підставі видаткових накладних, які долучені до позовної заяви, поставлено, а відповідачем прийнято обладнання на загальну суму 1 739 468,00 грн.

Також між сторонами 07.12.2021 підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 527 на суму 218 052,00 грн.

Як вбачається з банківської виписки позивача від 07.10.2021, останньому відповідачем сплачено 65 415,60 грн та 869 734,00 грн, тобто попередню оплату за обладнання та виконання робіт.

Як вказав позивач у заявах по суті ним за своїм вибором, узгодженим сторонами в п. 5.2 договору, передано відповідачу перелік документації для прийому-здачі системи автоматичної парковки, на підтвердження чого позивачем надано лист № 03/12/21 від 03.12.2021, на якому також мітиться штамп (вх. № 3 від 10.12.2021).

Додатком до вказаного листа є перелік документації для прийому-здачі системи автоматичної парковки - 2 прим.

Як вбачається з долученого позивачем до позовної заяви Переліку документації для прийому-здачі системи автоматичної парковки, такий перелік, серед іншого, в п. 2.5 містить акт введення в експлуатацію, при цьому на такому документі (перелік документації для прийому-здачі системи автоматичної парковки) в графі "прийняв" знаходиться підпис представника відповідача Гожий Ю.С.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав, що між сторонами досі не підписано акт введення в експлуатацію обладнання, а отже, у нього не виникло обов`язку щодо здійснення розрахунку з позивачем.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до платіжних інструкцій № та № від 03.03.2023 відповідачем після звернення позивача 28.02.2023 до суду з даним позовом сплачено позивачу 869 734,00 як залишок вартості неоплаченого обладнання та 152 636,40 грн як залишок суми виконаних робіт.

Перерахування вказаних коштів підтверджено також позивачем в заяві про відмову від частини позовних вимог, до якої додано виписку з банківського рахунку позивача.

21.03.2023 позивачем подано заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з позивача 1 022 370,40 грн основного боргу, в якій позивач просить суд прийняти відмову від позову в частині стягнення основного боргу, проте судовий збір покласти на відповідача, оскільки відмова від позову мотивована тим, що відповідачем після звернення до суду з позовом задоволені вимоги позивача та сплачено суму основного боргу, заявленого до стягнення.

Стосовно прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу, суд зазначає таке.

Заява про відмову від позову підписано директором позивача Башаковою С.М., яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як керівник позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Судом роз`яснено представнику позивача наслідки відповідної процесуальної дії, а саме закриття провадження та подальша неможливість звернення до суду з тими ж вимогами, про той же предмет та з тих же підстав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 1 022 370,40 грн основного боргу підлягає закриттю.

Таким чином, позовні вимоги розглядаються судом в частині стягнення з відповідача 102 237,04 грн пені, 36 553,24 грн 3% річних, а також 290 166,78 грн втрат від інфляції.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому договір, який укладено між сторонами, є змішаним договором, оскільки містить як елементи договору поставки (в частині поставки обладнання), так і елементи договору підряду (в частині виконання всього комплексу з монтажу поставленого обладнання та введення його в експлуатацію).

Судом не беруться до уваги посилання відповідача на те, що не настав строк здійснення розрахунків за вирахуванням попередньої оплати, оскільки між сторонами не підписано акт введення в експлуатацію.

Так, позивачем надано лист № 03/12/21 від 03.12.2021, додатком до якого є перелік документації для прийому-здачі системи парковки.

У свою чергу, перелік документації для прийому-здачі системи парковки містить підпис представника відповідача Гожого Ю.С., посада якого у документах, наданих в документації для прийому-здачі системи парковки згідно з описом, відображена як менеджер проектів відділу будівництва.

При цьому відповідачем не доведено, що вищевказаний працівник не є його представником.

За вказаних обставин, суд вважає доведеними твердження позивача про отримання відповідачем 10.12.2021 документів, необхідних для здійснення розрахунків з позивачем, а саме: підписання між сторонами 07.12.2021 акту здачі-прийняття робіт на суму 218 052,00 грн та отримання 10.12.2021 акту введення в експлуатацію.

Крім того, відповідачем під час розгляду даної справи не надано суду доказів надання мотивованих заперечень щодо підписання акту приймання-передачі робіт, який підписаний без зауважень, та акту введення в експлуатацію, який підписаний лише позивачем, проте наданий представнику відповідача, відповідачем, у свою чергу, не надано мотивовані зауваження щодо його підписання, як це передбачено сторонами в п. 5.2 договору, у зв`язку з чим остаточний розрахунок за поставлене обладнання та виконанні роботи мав бути здійснений відповідачем протягом 5-ти банківських днів після підписання таких документів

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 36 553,24 грн 3% річних та 290 166,78 грн втрат від інфляції.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд не погоджується з визначеною позивачем датою початку прострочення виконання з оплати з 15.12.2021, оскільки позивачем не надано доказів надання позивачу акту введення в експлуатацію до 10.12.2021, вказаний термін має рахуватись саме з цієї дати.

Відповідно прострочення з остаточного розрахунку за поставлене обладнання та оплати виконаних робіт почалось з 18.12.2021 (10.12.2021 + 5 банківських днів).

За розрахунком суду розмір 3% річних за період з 18.12.2021 по 22.02.2023 на заборгованість з оплати обладнання та виконаних робіт, які оплачені лише 03.03.2023, становить 36 301,15 грн, у зв`язку з чим у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 252,09 грн 3% річних суд відмовляє.

Проте, за розрахунком суду, розмір втрат від інфляції становить більшу суму (291 471,49 грн), ніж заявлено позивачем до стягнення, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, розмір інфляційних втрат, який підлягає стягненню, становить 290 166,78 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 102 237,04 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору за порушення з вини замовника терміну оплати, передбаченого п.п. 4.1-4.5 цього договору, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми відповідного платежу.

Крім того, сторони домовились, що частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України не застосовується у відносинах між сторонами за даним договором.

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що такий розрахунок здійснено відповідно до норм законодавства та з обмеженнями, визначеними п. 6.2 договору щодо неможливості нарахування пені не більше 10% від суми відповідного платежу.

За вказаний обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 102 237,04 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає про наступне.

У заяві про відмову від позову в частині стягнення основного боргу у даній справі позивач просив витраті по сплаті судового збору покласти на відповідача, оскільки позовні вимоги в частині стягнення основного боргу не підтримуються позивачем у зв`язку з їх задоволенням відповідачем.

29.05.2023 позивачем подано заяву про повернення йому з Державного бюджету України судового збору в розмірі 10 884,96 грн, проте в судовому засіданні 29.05.2023 представником позивача не підтримано вказане клопотання, у зв`язку з чим таке клопотання залишено судом без розгляду.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що відмова позивача від позову в частині стягнення основного боргу пов`язана з задоволенням відповідачем вимог позивача у вказаній частині, суд вважає за можливе судовий збір за такі вимоги покласти на відповідача, відтак розмір судового збору, який підлягає покладенню на відповідача, вираховується з суми вимоги, за якою прийнято відмову від позову, а також пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 1 022 370,40 грн основного боргу та закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 1 022 370,40 грн основного боргу.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (04208, м. Київ, пр-т Правди, буд. 47, код 36003603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електронні технології України" (02094, м. Київ, вул. Полуботка Павла Гетьмана, будинок 52, корпус А, код 37140255) пеню в розмірі 102 237,04 грн (сто дві тисяч двісті тридцять сім грн 04 коп.), 3% річних в розмірі 36 301,15 грн (тридцять шість тисяч триста одну грн 15 коп.), втрати від інфляції в розмірі 290 166,78 грн (двісті дев`яносто тисяч сто шістдесят шість грн 78 коп.), а також 21 766,13 грн (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят шість грн 13 коп.) судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 15.06.2023.

Суддя О.Г. Удалова