ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.2023м. СумиСправа № 920/485/23

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, на суму 12179 грн 00 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12179 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн 00 коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 12.09.2022 р. за участю транспортних засобів: автомобіля Renault Megane Scenic, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля МАЗ 54323, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 водія ПАТ «Сумбуд» - було завдано механічних пошкоджень зазначеним транспортним засобам. В подальшому власник транспортного засобу Renault Megane Scenic, д.р.н. НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про отримання відшкодування шкоди та відповідно до страхового акту №2255396-1 від 27.09.2022 та відповідно до платіжного доручення №29900 від 27.09.2022 позивач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 12179 грн 00 коп., що і стало підставою для звернення в суд з даним позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу зазначених грошових коштів.

Ухвалою суду від 10.05.2023 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 15.05.2023

Відподіачем відзив на позов не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

26.11.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - Страховик) і Приватним акціонерним товариством «Сумбуд» (надалі - Страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-5806223 (далі «Поліс», а.с. 13).

Згідно з умовами даного Договору Страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу МАЗ 54323, д.р.н. НОМЕР_2 .

Термін дії зазначеного Полісу до 28.11.2022 включно.

12.09.2022 о 16-15 год. в м. Суми, вул. Робітниче селище, 8А, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом МАЗ 54323, д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом МА39397, д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважним, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд на транспортний засіб Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_2 залишив місце дорожньо - транспортної пригоди, до якої був причетний.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Частиною 6 ст. 75 ГПК України передбачено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2022 у справі № 592/6379/22 ОСОБА_2 - водія ПАТ «Сумбуд» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп.

Відповідно до Довідки про ДТП власником автомобіля МАЗ 54323, д.р.н. НОМЕР_2 є Приватне Акціонерне Товариство «Сумбуд» (а.с. 15-19).

Відповідно до листа відповіді № 24/01-2 від 10.03.2023 року на адвокатський запит №1090 від 28.02.2023 ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Сумбуд», працював на посаді водія автотранспортних засобів 2 класу від 03.09.2021 року по 27.09.2022 рік. Згідно з подорожнім листом вантажного автомобіля від 12 вересня 2022 року ОСОБА_2 керував автомобілем МАЗ54323 д.р.н. НОМЕР_2 з 8:00 до 16:30. Тобто, на момент ДТП від 12.09.2022 р. о 16:15 ОСОБА_2 був при виконанні своїх робочих обов`язків (а.с. 30-36).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими Законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На підставі п. 22.1 ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яка зазначає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якій зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

З аналізу п. 7.41. Методики вбачається, що значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення коефіцієнта фізичного зносу приймається рівним 0,7.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с. 26), автомобіль Renault Megane Scenic, д.р.н. НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Отже, строк експлуатації зазначено ТЗ перевищує 12 років, а тому відповідно до Методики значення коефіцієнта фізичного зносу приймається рівним 0,7.

Згідно з п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку визначається, як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Тобто, матеріальний збиток - це вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу.

15.09.2022 року потерпіла особа, ОСОБА_1 , звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2255396 від 22.09.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane Scenic, д.р.н. НОМЕР_1 складає 34389 грн 40 коп.

Розмір матеріального збитку складає 18 268,71 грн ( 34 389,40 - фізичний знос КТЗ).

Також абзацом 2 ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то у відповідності до абзацу 2 ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із розміру матеріального збитку було також вирахувано ПДВ.

Розрахунок розміру шкоди виконаний позивачем у тексті позовної заяви (а.с.4).

Відповідно до умов Полісу АР 005806223 від 26.11.2021 ліміт відповідальності Страховика за завдану майну шкоду становить 130 000 грн 00 коп., франшиза - 0,00 грн.

У відповідності до положень пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» між Страховиком та з особою, яка має право на отримання відшкодування було узгоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 12179 грн 00 коп, що підтверджується Заявою про узгодження розміру страхового відшкодування від 23.09.2022 р. (а.с. 25).

У відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі заяви на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплати страхового відшкодування у розмірі 12179,00 грн підтверджується страховим актом № 2255396-1 від 27.09.2022 року та платіжним дорученням № 29900 від 27.09.2022 року (а.с.28-29).

Отже, після виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на відшкодування завданої шкоди у розмірі 12179 грн 00 коп, оскільки на момент ДТП 12.09.2022 р. о 16:15 ОСОБА_2 був при виконанні своїх робочих обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Способом захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з довідкою про ДТП, а також відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2022 року винною особою визнано ОСОБА_2 .

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відтак, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки й не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки й перебуває в трудових (службових) відносинах з володільцем цього джерела.

Судом вище було встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «СУМБУД», працював на посаді водія автотранспортних засобів 2 класу від 03.09.2021 року по 27.09.2022 рік. Згідно подорожнього листа вантажного автомобіля від 12 вересня 2022 року ОСОБА_2 керував автомобілем МАЗ54323 д.р.н. НОМЕР_2 з 8:00 до 16:30, що є належним доказом того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом МАЗ54323 д.р.н. НОМЕР_2 , на законних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. в) ст. 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Факт самовільного залишення місця пригоди ОСОБА_2 підтверджується Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2022 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12179 грн 00 коп. визнаються судом правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, на суму 12179 грн 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» (вул. Петропавлівська, 86, м. Суми, 40000, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (вул. Казимира Малевича, 31, м. Київ, 03150, ) шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, на суму 12179 грн 00 коп., 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 14.06.2023.

Суддя О.Ю. Резніченко