УХВАЛА

м. Київ

05.04.2023Справа № 910/1052/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Шокало О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9) в інтересах держави в особі

1. Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2)

2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 50-Г)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 72)

2. Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОСПІТАЛЬНА, будинок 4)

про скасування державної реєстрації права власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, визнання недійним договору оренди

Представники учасників справи:

Від прокуратури: Константтинова І.В.

Від позивача-1 : не з`явились

Від позивача-2: Михайлов В.В.

Від відповідача-1: Романюк С.П., Іванова Н.С.

Від відповідача-2: Кісельов Є.О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі 1. Кабінету Міністрів України, 2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до 1. Товариства з обмеженою відповіда льністю "ТІСО", 2. Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" про:

- скасування рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Макарова Олега В`ячеславовича № 43945130 від 08.11.2018 та проведену на його підставі реєстрацію змін до запису про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "TICO" () на майновий комплекс загальною площею 7425,5 кв.м (літ. А,А1,А2,Б,В,Г,Ж,К) по вул. Ямській, 72 у м. Києві (реєстраційний номер нерухомого майна № 000);

- скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" Рисак Олени Олександрівни № 44498710 від 10.12.2018 та проведену на його підставі 05.12.2018 державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "TICO" () на майновий комплекс загальною площею 8 631,1 кв.м (літ. А,А1,А2,Б,В,Г,Ж,К,Д,Н) по вул. Ямській, 72 у м.Києві (реєстраційний номер нерухомого майна № 000);

- витребування у Товариства з обмеженою "TICO" (, адреса: вул. Ямська, 72 м. Київ, 03150) на користь обмеженою відповідальністю держави в особі Кабінету Міністрів України (вул. Михайла Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008) нежитлової будівлі - виробничий корпус № 2 літ. "Б" загальною площею 904 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "TICO", як нежитлові приміщення загальною площею 905,46 кв.м, що є частиною приміщень нежитлової будівлі літ. Г загальною площею 2 215,3 кв.м, яка входить до складу майнового комплексу загальною площею 8 631,1 кв.м (літ. А,А1,А2,Б,В,Г,Ж,К,Д,Н) по вул. Ямській, 72 у м. Києві (реєстраційний номер нерухомого майна № 000);

- визнання недійсним договору оренди № 16/12-2019-ОР від 16.12.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІCO" та Підприємством з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ", предметом якого є нежитлові офісні приміщення загальною площею 905,46 кв.м по вул. Ямській, 72 у м. Києві.

23.01.2023 від відповідача-1 надійшли заперечення проти відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.03.2023.

07.03.2023 від позивача-1 до суду надійшли пояснення по справі, від відповідача-2 - відзив на позовну заяву, заява про застосування строків позовної давності та клопотання про залишення позовної заяв без розгляду, від відповідача-1 - клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 13.03.2023 оголошено відкладення на 04.04.2023.

20.03.2023 від прокурора до суду надійшла відповідь на відзив та заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.

04.04.2023 відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 04.04.2023 з`явились прокурор та представник позивача-2, які заперечували проти задоволення клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду.

Представники відповідачів підтримували клопотання про залишення позову без розгляду та просили суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГПК в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

В позовній заяві зазначено, що у даному випадку позов прокурора поданий у зв`язку з встановленням факту незаконного вибуття з державної власності нежитлової будівлі загальною площею 904 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72-А.

Зокрема, з`ясовано, що ТОВ «TICO» незаконно зареєстровано право власності на вказане державне майно у складі майнового комплексу.

У зв`язку із викладеним, прокурор просить витребувати вказане майно у ТОВ «TICO» на користь держави в особі Кабінету Міністрів України.

Одночасно, оскільки вказаним Товариством при реєстрації, змінено технічні характеристики державного майна, зокрема його площу - з 904 кв. м на 905,46 кв.м, адресу - з вул. Ямська, 72 А на вул. Ямська, 72 (будівля літ. «Г»), а також зареєстровано його не як окремий об`єкт нерухомості, а в складі майнового комплексу, з метою забезпечення реальної можливості поновлення порушених прав держави, прокурором одночасно заявлено вимоги про скасування незаконних рішень державних реєстраторів та державних реєстрацій права власності відповідача на дане майно.

При цьому, вказані вимоги є безпосередньо пов`язані між собою підставами виникнення та обґрунтовуються одними і тими ж доказами, які додаються до позовної заяви.

У свою чергу, вимога про визнання недійсним договору оренди, укладеного між ТОВ «TICO» та Підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» є похідною від попередніх вимог про скасування реєстрації та про витребування, оскільки залежить від результатів їх вирішення судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ПП«ВІП-РЕНТ» не є відповідачем за першою, другою та третьою позовними вимогами про скасування рішень державних реєстраторів та витребування майна.

У даній справі вимоги про скасування рішень державних реєстраторів є основними, а витребування майна від відповідача ТОВ «TICO» шляхом визнання договору оренди недійсним похідною.

Разом з тим, у заявлених вимог різний предмет доказування. У перших трьох вимогах предметом доказування є доведеність/недоведеність належності того чи іншого об`єкту до державної власності, і відповідно незаконність/законність рішень державних реєстраторів про реєстрацію права власності.

Для вимоги про визнання договору оренди недійсним доказуванню підлягають недійсність договору у зв`язку із скасуванням рішень державних реєстраторів та наявністю тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними. Рішення суду по першим трьом вимогам буде преюдиційним фактом в силу частини 4 статті 75 ГПК, але після набрання ним законної сили.

Так, суд зазначає, що віндикаційним є позов власника, який не володіє майном, до особи, яка не є власником, але володіє майном, з вимогою про витребування індивідуально-визначеного майна, оскільки згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Ознаками віндикаційного позову є:

- віндикаційний позов може бути пред`явлений лише стосовно індивідуально визначених речей;

- цей позов може бути пред`явлений щодо речі, власником якої є позивач і яка перебуває у володінні відповідача;

- власник може вимагати повернення свого майна за цим позовом лише в тому випадку, якщо інша особа володіє його майном незаконно;

- захищати своє право власності віндикаційним позовом власник має можливість лише в тому випадку, коли майно зберіглося в натурі.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (пред`явити негаторний позов).

При негаторному позові власник, який звертається за захистом, зберігає майно у своєму володінні, оскільки права та інтереси власника можуть бути порушені і в тих випадках, коли майно не вибуває з його володіння, але треті особи створюють перешкоди в користуванні чи розпорядженні майном. У таких випадках власник може захистити своє право власності від порушень (не пов`язаних з позбавленням права володіння ) позовом, який у теорії цивільного права називають негаторним (actio negatoria).

Негаторний позов характеризується тим, що на відміну від віндикаційного позову, власник, який звертається за захистом, зберігає майно у своєму володінні. Порушення права власності полягає в тому, що треті особи створюють власникові певні перешкоди в користуванні належним йому майном, або внаслідок певних обставин власник не може фактично розпоряджатися належним йому за законом майном, маючи це майно у своєму володінні.

Таким чином, віндикаційний позов - це позов власника, який не володіє, до особи, яка не є власником, але володіє майном, з вимогою про витребування індивідуально-визначеного майна, а в той же час негаторний позов - це позов власника майна або його титульного володільця про усунення перешкод у користуванні майном.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що перші три позовні вимоги є за своєю правовою природою віндикаційним позовом (витребування майна із чужого незаконного володіння), а вимога про визнання договору оренди недійсним - негаторним (усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Статтею 173 названого Кодексу визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Суд зазначає, що віндикаційний та негаторний позови є взаємовиключними, а тому вони не можуть заявлятися одночасно.

Разом з тим, порушення правил об`єднання та роз`єднання позовів, встановлених статтею 173 ГПК України, не передбачено, як одну із підстав для залишення позовної заяви без руху.

А положення статті 173 ГПК України встановлюють саме право, а не обов`язок суду на роз`єднання позовних вимог.

Крім того, відповідно до частини першої статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Згідно з частиною першою статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною другою статті 182 ГПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Тобто суд, вчинивши необхідні для цілей підготовчого провадження дії, в залежності від встановлених у підготовчому провадженні обставин може прийняти рішення про можливість розгляду справи по суті або припинити подальший розгляд справи (залишити позов без розгляду або закрити провадження у справі), якщо подальший її розгляд є неможливим з будь-яких причин.

При цьому суд не має обов`язку постановляти ухвалу про залишення заяви без руху і надавати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки відповідно до частини одинадцятої статті 176 ГПК України у переліку вимог, недодержання яких є підставою залишення заяви без руху, відсутнє посилання на статтю 173 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що при зверненні до суду з даним позовом порушено правила об`єднання позовних вимог, а зазначені недоліки не можуть бути усунуті, оскільки встановлення та усунення недоліків у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог ГПК України не передбачено, суд вважає наявними підстави для застосування положень п. 8 ст. 226 ГПК України та залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 173,177, 181, 182, 185, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку передбаченому частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено 15.06.2023.

СуддяМ.Є. Літвінова