УХВАЛА

15 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1443/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Лавренюк Т.А.)

від 19.01.2023

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Здоровко Л.М., судді - Бородіна Л.І., Лакіза В.В.)

від 05.04.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Престиж"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_2 ;

2. Приватне підприємство "Оліяр"

про визнання довіреності недійсної

ВСТАНОВИВ:

1. У вересні 2022 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Престиж" (надалі - Товариство), в якій просив визнати довіреність від 26.07.2018, видану Товариством в особі директора Богдановича Андрія Володимировича на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Гнилицькою Т.В. та зареєстровану в реєстрі за №1291, недійсною з моменту її видачі.

2. Позов обґрунтований порушенням директором Товариства порядку видачі зазначеної довіреності.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.01.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2023, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції дійшов висновків, з якими погодився суд апеляційної інстанції, що позивач не є стороною оспорюваного правочину, не набував будь-яких прав та обов`язків за оспорюваним правочином, будь-які права та інтереси позивача внаслідок видачі довіреності порушені не були, що в силу статті 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) унеможливлює задоволення його позовних вимог про визнання оспорюваного правочину недійсним.

Суд зазначив, що позивач як учасник Товариства, який вважає свої корпоративні права порушеними внаслідок вчинення цим Товариством правочину щодо видачі довіреності, не позбавлений права ініціювати питання щодо скликання позачергових зборів учасників товариства з метою належного реагування на факт укладення такого правочину та розгляду питання щодо порушення або не порушення прав та законних інтересів товариства (його учасників). Якщо збори учасників Товариства дійдуть висновку про порушення вчиненими правочинами прав та законних інтересів Товариства, останнє вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Належним способом захисту права учасника юридичної особи може бути також подання ним позову в інтересах юридичної особи до її посадової особи про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи на підставі пункту 12 частини першої статті 20, статті 54 ГПК України.

5. 22.05.2023 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

6. Також скаржник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. В обґрунтування зазначає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 отримав поштовим зв`язком лише 01.05.2023, тому вважає, що відповідно до частини другої статті 288 ГПК України має право на поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. Також в обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на введення воєнного стану в Україні та проживання на території бойових дій (м. Харків).

7. Верховний Суд вивчив доводи, викладені у зазначеному клопотанні, перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з таких мотивів.

8. Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 05.04.2023 (повний текст якої складено 13.04.2023), встановлений у частині першій статті 288 ГПК України, закінчився 03.05.2023.

10. Згідно із відомостями автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС" представником позивача - адвокатом Чуб С.В. зареєстровано офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі. Документ в електронному вигляді "ст. 240, 282 ГПК Постанова від 05.04.2023 у справі № 922/1443/22 (суддя Здоровко Л.М.) надіслано в електронний кабінет одержувача: адвокат Чуб Сергій Володимирович. Документ доставлено: 13.04.2023 16:22", що підтверджується сформованою Верховним Судом довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.

11. Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

12. Відповідно до частини сьомої статті 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

13. Таким чином, повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вважається врученим позивачу 13.04.2023.

14. Отже 20-денний строк, протягом якого скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження (частина друга статті 288 ГПК України), сплив 03.05.2023, тоді, як касаційну скаргу подано 22.05.2023, тобто з пропуском цього строку.

15. Згідно із пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

16. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

17. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

18. Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

19. Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

20. Верховний Суд зазначає, що введення воєнного стану в Україні може визнаватися поважною причиною для поновлення процесуальних строків, проте у цьому випадку такі обставини не є безумовною підставою для такого поновлення, оскільки скаржник не навів обґрунтувань, що саме об`єктивно унеможливило уповноваженого представника - адвоката, який отримав повний текст оскаржуваної постанови у день її складення, вчинення відповідної процесуальної дії.

21. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 288 ГПК України право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження пов`язане саме з врученням повного судового рішення, яке не було вручено у день його проголошення або складення, а не з врученням касаційної скарги, як зазначає скаржник у клопотанні про поновлення строку.

22. Отже, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку, що причини, викладені у ньому, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

23. З огляду на те, що скаржник пропустив 20-денний строк, протягом якого має право на поновлення строку, а наведені у клопотанні підстави визнані Верховним Судом неповажними, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для наведення, за наявності, інших поважних підстав пропуску встановленого процесуального строку на касаційне оскарження.

24. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

25. У касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

26. Верховний Суд зауважує, що посилання скаржника на постанову пленуму Верховного Суду України в контексті обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не можуть братися судом до уваги, оскільки вона не є постановою Верховного Суду у розумінні частини першої статті 232, частини четвертої статті 236, частини першої статті 314 ГПК України, в якій викладено відповідний висновок у подібних правовідносинах.

27. Також Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої цієї статті (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

28. В обґрунтування цієї підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржник зазначає, що судами неправильно застосовано норми статей 92,97 ЦК України у поєднанні зі статтями 207, 215 ЦК України щодо недійсності правочину, укладеного третьою особою за довіреністю, виданою з перевищенням своїх повноважень директором товариства без попередньої наданої на те згоди загальними зборами.

29. Разом з тим, скаржник просить сформувати висновок Верховного Суду щодо недійсності правочину, укладеного третьою особою за оспорюваною довіреністю, виходячи за межі предмету спору, а саме визнання недійсності довіреності. Таким чином скаржнику слід уточнити підставу касаційного оскарження або, як саме відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, та у який саме спосіб суду необхідно сформувати єдину практику її застосування.

30. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

31. Також відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

32. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

33. Позивач звернувся з позовом у 2022 році з вимогою немайнового характеру.

34. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

35. Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

36. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 481, 00 грн.

37. Відповідно до вимог касаційної скарги, заявник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 962,00 грн (2 481,00 грн * 200%).

38. До касаційної скарги заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скарга також підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків в частині сплати судового збору.

39. Крім того, статтею 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

40. Позивач до касаційної скарги не додав докази надсилання її копій іншим учасникам справи, тому скаржнику потрібно надати Верховному Суду докази надсилання відповідачу та третім особам копії касаційної скарги з додатками, листом з описом вкладення.

41. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

42. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 19.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 у справі № 922/1443/22 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 19.01.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 у справі № 922/1443/22;

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 25-30 цієї ухвали;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 962,00 грн;

- подати до суду докази надсилання учасникам справи копії касаційної скарги та уточнень до неї (на виконання приписів цієї ухвали), з додатками, листом з описом вкладення.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження Суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко