ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Справа № 924/900/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник Бабчук О.В. - адвокат

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" на рішення господарського суду Хмельницької області, ухваленого 09.02.23р. суддею Танасюк О.Є. у м.Хмельницькому, повний текст складено 09.02.23р. у справі № 924/900/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика"

про стягнення 1116308,14 грн., з яких: 735050,94 грн. - основний борг, 15931,21 грн. - 3% річних, 211115,75 грн. - пеня, 154210,24 грн. - інфляційні втрати

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22.

1.2. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" про стягнення 1 116 308,14 грн, з яких: 735 050,94 грн - основний борг, 15 931,21 грн - 3% річних, 211 115,75 грн - пеня, 154 210,24 грн - інфляційні втрати. Стягнуто з відповідача на користь позивача 735 050,94 грн основного боргу, 15 931,21 грн 3% річних, 83 619,66 грн пені, 154 210,24 грн інфляційних втрат, 14832,18 грн витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

2. Короткий зміст рішень суду першої інстанції.

2.1. На виконання умов укладеного між сторонами спору договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР167-1520-20 від 28.10.2020, позивач у період з 30.11.2020 по 31.01.2022 поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2662583,81 грн., що підтверджується актами приймання-передачі: від 30.11.2020 на суму 910648,63 грн.; від 31.12.2020 на суму 936713,44 грн.; від 31.01.2021 на суму 47266,40 грн.; від 31.01.2022 на суму 767955,34 грн.

2.2. Відповідач неналежно виконав свої зобов`язання щодо своєчасності оплати поставленого позивачем природного газу, згідно умов договору, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 735050,94 грн., що підтверджується матеріалами справи. В матеріалах справи наявний складений та підписаний ТОВ „ЙЕ Енергія" акт звіряння взаємних розрахунків за період: листопад 2020 - жовтень 2022 між сторонами за договором №41АР167-1520-20 від 28.10.2020, згідно якого заборгованість ТОВ „Агротрейд логістика" становить 735050,94 грн. Банківська виписка сформована 29.11.2022 підтверджує часткові оплати вартості природного газу в сумі 1927532,87 грн. Позивач у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення 15931,21 грн. - 3% річних, 211115,75 грн. - пені, 154210,24 грн. - інфляційних втрат.

2.3. Враховуючи умови договору, розрахунковий період за договором (пункт 4.1.) приписи статті 625 ЦК України, часткові оплати поставленого природного газу за договором позивачем правомірно визначено періоди прострочення та здійснено нарахування 3% річних в розмірі 15931,21 грн. та інфляційні втрати в розмірі 154210,24 грн.

2.4. Щодо заявленого позивачем розміру пені розмірі 211115,75 грн, судом першої інстанції з урахуванням п. 6.2. договору, а також пункту 9.13. сторони щодо строку позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій, яка встановлюється тривалістю у 3 роки відхилено твердження відповідача про сплив строку позовної давності для стягнення пені саме за період з 11.12.2020 по 17.12.2020.

2.5. Разом з тим, положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Тому нарахування пені за період більший ніж шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано не узгоджується з умовами договору та положеннями частини 6 вказаної статті.

2.6. Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем пені за відповідні періоди, та встановлено , що у зв`язку з несплатою поставленого газу у січні 2022 року правомірним є нарахування пені за період з 10.02.2022 по 10.08.2022 (за шість місяців). Відповідно за період з 19.07.2022 по 10.08.2022 із суми заборгованості 735050,94 грн. (з урахуванням проплат) період розмір пені становить 1389,55 грн. Таким чином, у стягненні пені в розмірі 127496,09 грн., нарахованої за період з 11.08.2022 по 23.11.2022 (за межами 6-ти місячного строку) судом відмовлено. Інші періоди позивачем визначено правомірно та нарахування здійсненні відповідно до вимог чинного законодавства.

2.7. Посилання відповідача на складний фінансовий стан не може бути підставою для звільнення від відповідальності, оскільки відповідно до частини 2 статті 617 ЦК України особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Введення воєнного стану, який є форс-мажорною обставиною згідно листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та на думку відповідача не звільняє від відповідальності останнього за невиконання грошових зобов`язань. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач після введення воєнного стану здійснював оплату товару за договором зокрема: 14.03.2022 - 4950,00 грн., 18.07.2022 - 25000,00 грн.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило визнати поважними причини пропуску строку для подання апеляційної скарги та поновити його. Відкрити апеляційне провадження у даній справі. Скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22 в частині стягнення заборгованості у розмірі 735 050,94 грн основного боргу, 15 931,21 грн 3% річних, 83 619,66 грн пені, 154 210,24 грн інфляційних втрат, 14 832,18 грн витрат по оплаті судового збору.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, винесеним на підставі неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, та неправильного дослідження та оцінки доказів, з порушенням норм процесуального права.

3.3. Правовідносини між сторонами спору виникли з договору№41АР167-1520-20 від 28.10.2020. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначає, що "Агротрейд Логістика" не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання у відповідності до Договору, Так, ТОВ "Агротрейд Логістика" сплатило ТОВ "ЙЕ Енергія" в період з 10.12.2020 по 18.07.2022 за Договором на загальну суму 1 847 532,87 грн, що підтверджується банківськими виписками про надходження коштів від Відповідача в погашення основного боргу за спожиті послуги.

3.4. Однак, суд першої інстанції не врахував зазначені кошти при розрахунку заборгованості по Договору, а отже, задовольнити вимоги позивача в частині нарахувань та стягнення інфляційних нарахувань, 3% річні та пені неможливо, відповідач-апелянт вважає їх безпідставними, нарахованими без належного правового обґрунтування. Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), а для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (стаття 258 ЦК). У статті 260 ЦК України зазначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. За визначенням статті 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд першої інстанції аналізуючи подані докази, не взяв до уваги, що позивач звернувся до суду з позовом 06.12.2022, в якій просить стягнути пеню за період з 11.12.2020 по 17.12.2020, отже позивачем пропущено строки позовної давності. Строк позовної давності для стягнення пені за період з 11.12.2020 по 17.12.2020 сплив 17.12.2021.

3.5. Розрахунки позивача не містять детального обґрунтування періоду прострочення оплат та розміру заборгованості у відповідний період. Дана невідповідність дати оплати та розрахунок прострочення, нарахувань та відповідальність за несвоєчасну оплату є не зрозумілою. З огляду на те, що позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснено за період з березня 2022 року по листопад 2022 року, даний розрахунок є неправомірний. Але суд помилково прийшов до висновку що позивні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

3.6. З урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України сума визначена позивачем до сплати не відповідає дійсному розміру заборгованості, та, відповідно, розмір відповідальності Відповідача у вигляді інфляційних втрат та 3% річних завищений. Враховуючи те, що судом першої інстанції фактично вірно визначені всі обставини справи, однак не були досліджені всі проведені за спірним договором платежі, що призвело до зобов`язання відповідача сплатити позивачу завищені суми основної заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в частині вказаних вище сум.

3.7. Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що на підприємстві склалася важка фінансова ситуація, спричинена зокрема, введенням воєнного стану, яка є форс-мажорною обставиною, яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги. Та просив за аналогією з положеннями постанови КМУ від 05.03.2022 №206 та Закону України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану" позивач не повинен нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, а відповідач сплачувати на користь позивача. У контексті подій, які сьогодні відбуваються в Україні - військовою агресію Російської Федерації проти України Торгово-промислова палата України спростила процедуру засвідчення форс-мажорних обставин.

3.8. Так, на сайті Торгово-промислової палати України 28.02.2022 розміщено повідомлення щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Це надасть можливість за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується». Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомим доказування не потребують, виходячи з наведених норм судом не було враховано, що наявність форс-мажорних обставин перешкоджали виконанню грошових зобов`язань за договором поставки природного газу №41АР167-1520-20 від 28.10.2020.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" - без задоволення.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.05.2023.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 у справі №924/900/22 (з урахуванням ухвали від 25.05.2023 про виправлення описки), відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" на 12.06.2023 о 14:00 годині.

4.4. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у справі № 924/900/22 задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" - Бабчук Олени Василівни про участь в судовому засіданні 12.06.2023 об 14:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

4.5. 12.06.2023 до початку судового засідання на електронну адресу апеляційного суду від представника скаржника, адвоката Головачевої О.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

4.5.1. У клопотанні представник зазначає, що є єдиним представником апелянта, проживає у м. Києві, де здійснює свою професійну діяльність. Представник ТОВ "Агротрейд Логістика" бажає брати активну участь у розгляді даної справи для висловлення своєї позиції, надання своїх пояснень та заперечень з метою правильного дотримання принципів змагальності та рівності сторін для правильного вирішення спору. Однак, представник зазначає, що вночі адвокат Головачева О.М. відчула погіршення стану здоров`я, що унеможливлює фактичне пересування та змогу брати участь в судовому засідання. Разом з тим, зазначає, що наразі у місті Києві за останній тиждень виявили значну кількість нових випадків захворювання на COVID-19. Зважаючи на різке погіршення самопочуття у представника ТОВ «АГРОТРЕЙД ЛОГІСТИКА», адвоката Головачевої О.М. виникла гостра необхідність звернутись до лікаря, та просити суд відкласти розгляд справи №924/900/22 на іншу дату та час.

4.6. В судовому засіданні 12.06.2023 (в режимі відеоконференції) представник позивача просить розглядати дану справу без участі апелянта, заперечує проти заявленого клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначила, що заявником не додано доказів в обґрунтування наведених причин щодо не можливості участі в даному судовому засіданні.

4.7. За результатами розгляду клопотання представника відповідача - апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

4.7.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.05.2023 о 11:15 год.

4.7.2. За результатами судового засідання 24.05.2023 враховуючи першу неявку у судове засідання учасника провадження у справі, а саме представника відповідача Головачевої О.М., її клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, колегією суддів відкладено розгляд апеляційної скарги у даній справі відкладено на 12.06.2023 об 14:00 год., про що апеляційним судом винесено відповідну ухвалу від 24.05.2023.

4.7.3. Так, в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 у справі № 924/900/22 (з урахуванням ухвали від 25.05.2023 про виправлення описки) про відкладення розгляду справи на 12.06.2023 об 14:00 год., апеляційним судом роз`яснено, що явка повноважних представників учасників провадження у справі у судове засідання - на їх власний розсуд.

4.7.4. Тобто, явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою. Також, в ухвалі сторін у справі попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

4.7.5. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що представником відповідача - апелянта уже заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи.

4.7.6. Крім того, уповноважений представник відповідача враховуючи відповідні обставини щодо територіальної віддаленості, не позбавлений права заявляти про участь у судових засіданнях у даній справі у режимі відеоконференція в порядку статті 197 ГПК України.

4.7.8. Оскільки явка представників сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, враховуючи поданий відзив на апеляційну скаргу, встановлені частиною 1 статті 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги по суті, згідно вимог ст.269 ГПК України, за наявними у матеріалах справи доказами, без участі представника відповідача-апелянта, відповідно відхиляє клопотання останнього про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі.

4.8. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.9. В судовому засіданні 12.06.2023 представник позивача по суті розгляду справи, заперечила доводи апеляційної скарги; надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 09.02.2023 - без змін.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови - ГК України);

Закон України "Про індексацію грошових доходів населення";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. З матеріалів справи вбачається, 28.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю „ЙЕ Енергія" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агротрейд Логістика" (Споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР167-1520-20 (далі - договір), згідно пункту п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2020 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку , що визначені договором.

7.3 Згідно пункту 1.2. договору плановий обсяг постачання газу складає до 140 000 тис.куб.м.

7.4. Відповідно до п. 3.1. договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть додаткові угоди.

7.5. Підпунктами 3.2., 3.3.визначено, що всього ціна газу за 1 тис.куб.м становить 7,56 грн. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

7.6. Згідно п. 3.6 загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором.

7.7. Пунктом 4.1. договору розрахунковий період за договором складає один місяць. Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно в національній валюті - гривні, в наступному порядку: оплата в розмірі 30% - до 5-го числа місяця поставки газу, 30% - до 15-го числа місяця поставки газу, - 40% до 25-го числа місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10-го числа місяця наступного за звітним.

7.8. Датою оплати є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 4.4. договору).

7.9. Відповідно до пункту 6.1 договору за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством.

7.10 Сторонами договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п. 6.2. договору).

7.11. Пунктом 9.1. договору визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "ЙЕ Енергія" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

7.12. Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. При цьому сторони укладають додаткову угоду до договору, в якій визначають плановий обсяг постачання природного газу (пункт 9.2. договору).

7.13. Згідно пункту 9.13. договору строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у 3 роки.

7.14. Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

7.15. Матеріалами справи встановлено, що Сторонами були укладені додаткові угоди до договору, а саме: №1 від 26.11.2020, №2 від 18.12.2020, №3 від 29.12.2020, № 4 від 17.12.2021, №5 від 29.12.2021, якими зокрема, вносилися зміни щодо ціни природного газу, планових обсягів постачання газу, терміну дії договору.

7.16. На виконання умов договору ТОВ "ЙЕ Енергія" у період з 30.11.2020 по 31.01.2022 поставив ТОВ "Агротрейд Логістика" природний газ на загальну суму 2662583,81 грн., що підтверджується актами приймання-передачі: №РГК80016518 від 30.11.2020 на суму 910648,63 грн.; №РГК80017876 від 31.12.2020 на суму 936713,44 грн.; №РГК81001238 від 31.01.2021 на суму 47266,40 грн.; №РГК82001300 від 31.01.2022 на суму 767955,34 грн.

7.17. Згідно банківської виписки, сформованої 29.11.2022, ТОВ „Агротрейд логістика" частково оплатило вартість природного газу в сумі 1927532,87 грн., зокрема: 10.12.2020 - 300000,00 грн.; 15.12.2020 - 607666,94 грн.; 18.12.2020 - 10000,00 грн.; 22.12.2020 - 40000,00 грн.; 22.12.2020 - 141874,78 грн.; 24.12.2020 - 150000,00 грн.; 28.12.2020 - 100000,00 грн.; 30.12.2020 - 310468,33 грн.; 05.01.2021 - 100222,26 грн.; 14.01.2021 - 14205,17 грн.; 19.01.2021 - 14205,17 грн.; 20.01.2021 - 18940,22 грн.; 14.03.2022 - 4950,00 грн.; 18.07.2022 - 25000,00 грн.

7.18. Так, в матеріалах справи наявний складений та підписаний акт звіряння взаємних розрахунків за період: листопад 2020 - жовтень 2022 між сторонами за договором №41АР167-1520-20 від 28.10.2020, згідно якого заборгованість ТОВ „Агротрейд логістика" перед ТОВ "ЙЕ Енергія" становить 735050,94 грн.

7.19. В подальшому, 06.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" 1 116 308,14 грн, з яких: 735 050,94 грн - основний борг, 15 931,21 грн - 3% річних, 211 115,75 грн - пеня, 154 210,24 грн - інфляційні втрати

7.20. Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 відкрито провадження у справі №924/900/22, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву до 28.12.2022, позивачу - строк для надання відповіді на відзив - до 05.01.2023, відповідачу - строк для подання заперечень до 12.01.2023.

7.20.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР167-1520-20 від 28.10.2020 року, в частині оплати поставленого газу, у зв`язку з чим у ТОВ „Агротрейд Логістика" виникла заборгованість в розмірі 735050,94 грн. Також у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань згідно норм цивільного законодавства та умов договору, позивачем заявлено до стягнення 15931,21 грн. - 3% річних, 211115,75 грн. - пені, 154210,24 грн. - інфляційних втрат.

7.21. У відзиві (від 17.01.2023) відповідач просить позовну заяву залишити без задоволення. Зазначає, що розрахунки позивача не містять детального обґрунтування періоду прострочення оплат та розміру заборгованості у відповідний період. Вважає вимоги позивача в частині нарахувань та стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені безпідставними, оскільки нараховані без належного правового обґрунтування.

7.21.1. Звертає увагу, що позивач звернувся з позовом до суду 06.12.2022, в якій просив стягнути пеню за період з 11.12.2020 по 17.12.2020. Таким чином, вказує, що строк позовної давності для стягнення пені за вказаний період сплив 17.12.2021. У відзиві відповідач просить застосувати наслідки пропуску позовної давності щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені.

7.21.2. Також зазначає, що на підприємстві склалася важка фінансова ситуація, спричинена зокрема, введенням воєнного стану, яка є форс-мажорною обставиною, яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги. Вважає, що за аналогією з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 „Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" та Закону України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану" позивач не повинен нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, а відповідач сплачувати на користь позивача.

7.22. У відповіді на відзив відповідача позивач зазначає, що до укладеного між сторонами договору підлягають застосуванню загальні положення ЦК України, ГК України та Закону України „Про ринок природного газу", а не Закон України „Про житлово-комунальні послуги", як зазначає відповідач. Наголошує, що акти приймання-передачі природного газу є належним доказом, який підтверджує наявну у відповідача заборгованість. Звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності у нього об`єктивних причин для невиконання умов договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР167-1520-20 від 28.10.2020. Також вважає необґрунтованим посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким засвідчено факт настання форс-мажорних обставин військову агресію Російської федерації проти України. Вказує, що з 24.02.2022 відповідач не повідомляв позивача про вплив на товариство безпосередньо форс-мажорних обставин та неможливість у зв`язку з цим виконати свої зобов`язання за договором №41АР167-1520-20 від 28.10.2020.

7.23. Також відповідачем подано клопотання (від 17.01.2023) про призначення судово-економічної експертизи.

7.24. Позивач у відповіді на відзив (від 06.02.2023) заперечив, заявлене клопотання, зазначив що відповідачем не обґрунтовано дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, не надано доказів, які б свідчили про недостовірність, суперечливість доказів у справі, у з зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

7.25. Враховуючи норми ГПК України, Закону України "Про судову експертизу", предмет позову - стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, судом першої інстанції не встановлено підстав для призначення судово-економічної експертизи, відповідно клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи залишено без задоволення.

7.26. За результатами розгляду даного спору 09.02.2023, Господарським судом Хмельницької області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1.-1.2. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.7. даної постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 09.02.2023 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.3. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

8.4. Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.5. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

8.6. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.7. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.8. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

8.9. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

8.10. Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

8.11. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

8.12. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 ЦК України).

8.13. Правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР167-1520-20 від 28.10.2020.

8.14. Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

8.15. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

8.16. На виконання умов договору позивач у період з 30.11.2020 по 31.01.2022 поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2662583,81 грн., що підтверджується актами приймання-передачі: №РГК80016518 від 30.11.2020 на суму 910648,63 грн.; №РГК80017876 від 31.12.2020 на суму 936713,44 грн.; №РГК81001238 від 31.01.2021 на суму 47266,40 грн.; №РГК82001300 від 31.01.2022 на суму 767955,34 грн.

8.17. Згідно частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

8.18. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

8.19. Згідно пункту 4.1. розрахунковий період за договором складає один місяць. Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно в національній валюті - гривні, в наступному порядку: оплата в розмірі 30% - до 5-го числа місяця поставки газу, 30% - до 15-го числа місяця поставки газу, - 40% до 25-го числа місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10-го числа місяця наступного за звітним.

8.20. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази оплати у повному обсязі поставлений природний газ за договором від 28.10.2020. Так, матеріалами справи, підтверджується, що покупцем - відповідачем ТОВ „Агротрейд логістика" оплачено вартість поставленого природного газу частково лише на суму 1927532,87 грн (банківська виписка від 29.11.2022). Сума заборгованості складає 735050,94 грн (2662583,81 - 1927532,87).

8.21. Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

8.22. Згідно частинами 1, 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

8.23. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).

8.24. Таким чином, заборгованість відповідача за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР167-1520-20 від 28.10.2020 становить 735050,94 грн. є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, і підлягає до стягнення з відповідача.

8.25. Крім того, позивачем з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 15931,21 грн. - 3% річних.

8.26. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.27. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

8.28. Згідно пункту 4.1. договору остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10-го числа місяця наступного за звітним.

8.29. Відповідно до розрахунку, у зв`язку з невиконанням належним чином відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого природного газу за договором №41АР167-1520-20 від 28.10.2020 позивачем здійснено нарахування 3% річних в розмірі 15931,21 грн., зокрема:

- за період з 11.12.2020 по 14.12.2020 із суми заборгованості 610648,63 грн. що становить 200,21 грн. 3% річних

- за період з 16.12.2020 по 17.12.2020 із суми заборгованості 2981,69 грн., що становить 0,49 грн. 3% річних

- за період з 11.03.2022 по 13.03.2022 із суми заборгованості 765000,94 грн., що становить 188,63 грн. 3% річних

- за період з 15.03.2022 по 17.07.2022 із суми заборгованості 760050,94 грн., що становить 7808,74 грн. 3% річних

- за період з 19.07.2022 по 23.11.2022 із суми заборгованості 735050,94 грн., що становить 7733,14 грн.

8.30. Господарськими судами перевірено даний розрахунок та встановлено, що визначення періоду прострочення та суми заборгованості, на які позивачем нараховано 3% річних здійснено з урахуванням проведених відповідачем проплат. Розрахунок є арифметично вірним та правильним. Тому твердження відповідача (викладене у відзиві) про те, що розрахунки позивача не містять детального обґрунтування періоду прострочення оплат та розміру заборгованості у відповідний період, є необґрунтованим.

8.31. Заявлений до стягнення розмір 3% річних в сумі 15931,21 грн. є обґрунтованим, підтверджений матеріалами справи, та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

8.32. Щодо заявлених до стягнення інфляційний втрат у розмірі 154 210,24 грн.

8.33. Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

8.34. З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

8.35. Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

8.36. Виходячи зі змісту статті 625 ЦК України, розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

8.37. Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду у постанові від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

8.38. Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду, викладеного у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19 величина приросту індексу споживчих цін має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України).

8.39. Так, позивачем у зв`язку з невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором №41АР167-1520-20 від 28.10.2020 здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 154210,24 грн., зокрема:

- 11307,68 грн. - за період з березня по липень 2022р. із суми заборгованості в розмірі 760050,94 грн., яка існувала з 14.03.2022 по 17.07.2022;

- 41136,56 грн. - за період з серпня по жовтень 2022р. із суми заборгованості в розмірі 735050,94 грн., яка існує з 18.07.2022 та є непогашеною на даний час.

8.40. Враховуючи положення частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування, зокрема, інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника.

8.41. Апеляційний господарський суд, здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем інфляційних втрат за вказані періоди погоджується із судом першої інстанції, що розмір інфляційні втрати в сумі 154210,24 грн. є арифметично вірним, правильним.

8.42. Позовна вимога в частині стягнення 154210,24 грн. інфляційних втрат підлягає також задоволенню.

8.43. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 211115,75грн.

8.44. Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

8.45. У сфері господарювання, згідно частини 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

8.46. Згідно приписів ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

8.47. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.48. Частиною 4 статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

8.49. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

8.50. Пунктом 6.2. договору сторони передбачили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

8.51. Так, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 211115,75 грн., зокрема:

- 800,85 грн. - за період з 11.12.2020 по 14.12.2020 із суми заборгованості 610648,63 грн.;

- 1,96 грн. - за період з 16.12.2020 по 17.12.2020 із суми заборгованості 2981,69 грн.;

- 1257,54 грн. - за період з 11.03.2022 по 13.03.2022 із суми заборгованості 765000,94 грн.;

- 80169,76 грн. - за період з 15.03.2022 по 17.07.2022 із суми заборгованості 760050,94 грн.;

- 128885,64 грн. - за період з 19.07.2022 по 23.11.2022 із суми заборгованості 735050,94 грн.

8.52. Разом з тим, у пункті 9.13 договору сторони домовилися, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у 3 роки.

8.53. Враховуючи наведене, твердження відповідача про сплив строку позовної давності для стягнення пені за період з 11.12.2020 по 17.12.2020 до уваги не приймається.

8.54. Пунктом 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.55. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 щодо застосування ч. 6 статті 232 ГК України зазначив, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 статті 232 ГК України який є меншим або більшим шести місяців.

8.56. При цьому, пункт 6.2. договору №41АР167-1520-20 від 28.10.2020 не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч.6 статті 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання" тощо.

8.57. Тому нарахування пені за період більший ніж шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано не узгоджується з умовами договору та положеннями частини 6 статті 232 ГК України.

8.58. Господарськими судами встановлено, що 31.01.2022 позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 767955,34 грн., що підтверджується актом приймання-передачі №РГК82001300 від 31.01.2022.

8.59. Враховуючи положення п. 4.1. договору, остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником у січні 2022 року газ мав бути здійснений споживачем до 10.02.2022.

8.60. Таким чином, у зв`язку з несплатою поставленого газу у січні 2022 року правомірним є нарахування пені за період з 10.02.2022 по 10.08.2022 (за шість місяців).

8.61. Враховуючи встановлені обставини, за результатами перерахунку заявленої до стягнення пені за період з 10.02.2022 по 10.08.2022 в межах шести місяців з дня настання строку оплати за природний газ, поставлений у січні 2022 року, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що, зокрема, за період з 19.07.2022 по 10.08.2022 із суми заборгованості 735050,94 грн. (з урахуванням проплат) період розмір пені становить 1389,55 грн.

8.62. Також враховуючи присічний встановлений 6-ти місячний строк для нарахування пені, визначені періоди позивача для такого нарахування, здійсненні проплати відповідачем, у стягненні пені в розмірі 127496,09 грн., нарахованої за період з 11.08.2022 по 23.11.2022 (яка нарахована за межами 6-ти місячного строку слід відмовити.

8.63. Інші періоди визначено позивачем правомірно та здійсненні нарахування відповідно до встановлених вимог чинного законодавства, зокрема, правильною є пеня:

- 800,85 грн. - за період з 11.12.2020 по 14.12.2020 із суми заборгованості 610648,63 грн.;

- 1,96 грн. - за період з 16.12.2020 по 17.12.2020 із суми заборгованості 2981,69 грн.;

- 1257,54 грн. - за період з 11.03.2022 по 13.03.2022 із суми заборгованості 765000,94 грн.;

- 80169,76 грн. - за період з 15.03.2022 по 17.07.2022 із суми заборгованості 760050,94 грн.;

- 1389,55 грн. - за період з 19.07.2022 по 10.08.2022 із суми заборгованості 735050,94 грн.

8.64. Загальний розмір пені, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 83619,66 грн.

8.65. Щодо зазначених відповідачем (апелянтом) у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі доводів про складний фінансовий стан та звільнення від відповідальності чи неналежне виконання умов договору, в силу форс-мажорних обставин - введення воєнного стану на всій території України, апеляційним судом враховуються наступні обставини.

8.66. Відповідно до статті 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

8.67. Крім того, згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

8.68. Частиною 2 статті 218 ГК України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

8.69. Судом враховуються, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

8.70. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.

8.71. Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно; форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

8.72. Враховуючи наведене, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.

8.73. Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сиди) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

8.74. Таким чином, одне лише передбачене законом віднесення введеного воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану унеможливлює виконання конкретного договору.

8.75. Відповідачем в даному випадку не доведено, що наявність форс-мажорних обставин перешкоджали виконанню грошових зобов`язань за договором поставки природного газу №41АР167-1520-20 від 28.10.2020.

8.76. Разом з тим, господарськими судами встановлено, що відповідач після введення воєнного стану здійснював оплату товару за договором, зокрема: 14.03.2022 - 4950,00 грн., 18.07.2022 - 25000,00 грн. Відповіді посилання на настання форс-мажорних обставин, у зв`язку з введенням в Україні військового стану не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань.

8.77. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.78. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.79. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.80. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.81. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.82. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.83. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.84. Позовні вимоги про стягнення з відповідача користь позивача основної суми боргу за договором №41АР167-1520-20 від 28.10.2020, 3% річних, пені, інфляційних втрат, підлягають задоволенню частково, з урахуванням уточненого розрахунку пені господарського суду.

8.85. Господарський суд Хмельницької області прийшов до правомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 735050,94 грн. - основного боргу, 15931,21 грн. - 3% річних, 83619,66 грн. - пені, 154210,24 грн. - інфляційних втрат та відмовив у задоволенні позову щодо стягнення 127496,09 пені.

8.86. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення від 09.02.2023 та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.87. За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2023 у справі №924/900/22, апелянт сплатив судовий збір у розмірі 22248,27 грн. згідно квитанції № від 04.04.2023.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Логістика" від 28.04.23р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року у справі №924/900/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №924/900/22 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "16" червня 2023 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.