ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"08" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3586/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,
секретар судового засідання Арнаутова А.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Ходжалієв А.С.;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі в частині повної та своєчасної оплати до моменту припинення таких договорів.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.02.2023.
17.01.2023 до суду від Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради надійшло повідомлення номерів засобів зв`язку та адресу електронної пошти (вх. № 1669/23).
У судовому засіданні 01.02.2023 судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу про перерву у розгляді справи по суті до 13.03.2023.
У судовому засіданні 13.03.2023 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у розгляді справи по суті до 03.04.2023.
У судовому засіданні 03.04.2023 судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу про перерву у розгляді справи по суті до 26.04.2023.
Ухвалою суду від 26.04.2023 було відкладено розгляд справи на 22.05.2023.
У судовому засіданні 22.05.2023 суд дійшов висновку, що спір по справі №916/3586/22 розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, в зв`язку з чим судом було оголошено перерву у розгляді справи до 08.06.2023.
Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом надіслання примірника ухвал засобами поштового зв`язку на юридичну адресу, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Проте, надіслані судом копії ухвал суду були повернуті до суду без вручення разом з рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи, з позначками адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
В п. 99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Так, надіслані на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» копії ухвал суду повернулись на адресу Господарського суду Одеської області з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Також згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідачів, суд вважає, що відповідачі є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без їх участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 08.06.2023 за участю представника позивача, судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та відкладено складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.
3. Аргументи учасників справи.
3.1. Доводи Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.
- Договором № УТ-132/21 на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі від 20.07.2021 року (7723,61 гривень);
- Договором № УТ-133/21 на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі від 20.07.2021 року (7158,75 гривень);
- Договором № УТ-134/21 на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі від 20.07.2021 року (7723,61 гривень);
- Договором № УТ-135/21 на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі від 20.07.2021 року (7138,42 гривень);
- Договором № УТ-146/21 на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі від 09.08.2021 року (8355,25 гривень);
- Договором № УТ-174/21 на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі від 23.09.2021 року (8650,23 гривень).
Однак, згідно тверджень позивача відповідач припинив вносити на рахунок Головного управління державної казначейської служби України у місті Одесі Одеської області плату за Договорами, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до відповідача із повідомленнями про одностороннє розірвання вищеперелічених договорів, згідно положень п. 3.1.7. договорів.
Водночас, несплата коштів стала підставою для звернення до суду із позовною заявою про їх стягнення, включно з штрафними санкціями згідно чинного законодавства.
3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС».
Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 27.12.2022 строк не надав.
4. Обставини справи, встановлені судом.
20.07.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-132/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 6,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 17 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-132/21, він діє із 19.07.2021 по 19.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-132/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементу вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 630,00 грн/місяць.
20.07.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-133/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 6,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 51 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-133/21, він діє із 19.07.2021 по 19.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-133/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементу вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 630,00 грн/місяць.
20.07.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-134/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 6,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська ріг вул. Картамишевська (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-134/21, він діє із 19.07.2021 по 19.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-134/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 630,00 грн/місяць.
20.07.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-135/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 6,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, 5-тий Травневий, 46/4 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-13/21, він діє із 20.07.2021 по 20.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-135/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 630,00 грн/місяць.
26.07.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-137/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 8,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Армійська ріг вул. Маршала Говорова (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-137/21, він діє із 26.07.2021 по 26.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-137/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 840,00 грн/місяць.
26.07.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-138/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 8,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська ріг Французький бульвар (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-138/21, він діє із 26.07.2021 по 26.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-138/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 1092,00 грн/місяць.
09.08.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-144/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 8,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 14 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-144/21, він діє із 02.08.2021 по 28.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-144/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 840,00 грн/місяць.
09.08.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-145/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 8,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. львівська ріг вул. Довга (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-145/21, він діє із 02.08.2021 по 28.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-145/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 1092,00 грн/місяць.
09.08.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-146/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 6,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 45 ріг люстдорфська дорога (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-146/21, він діє із 02.08.2021 по 28.07.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-146/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 840,00 грн/місяць.
23.09.2021 між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» було укладено Договір № УТ-174/21, відповідно до п. 2.1. якого уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце під розташування елементу вуличної торгівлі (елемент торгівлі) площею 8,00 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 103/18 (згідно прив`язки до місцевості) на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, о перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Відповідно до п. 8.2. Договору № УТ-174/21, він діє із 21.09.2021 по 13.09.2023.
У додатку №1 до Договору № УТ-174/21 сторони визначили та зафіксували розташування елементів вуличної торгівлі, а у додатку № 2 сторони узгодили що розмір плати за тимчасове користування місцем для розташування елементу вуличної торгівлі складає 840,00 грн/місяць.
У п. 5.1. усіх вищезазначених договорів сторонами погоджено, що плата за цим Договором визначається на підставі тарифів та коригуючих коефіцієнтів до них, встановлених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради та чинних на момент укладання цього Договору
Згідно п. 5.2 договорів користувач вносить плату за цим Договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на зазначений у цьому Договорі банківський рахунок.
Відповідно до п. 5.3 договорів у разі нерозміщення елементу торгівлі через зміну містобудівної ситуації, здійснення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування елементу торгівлі, плата не нараховується, про що Користувач завчасно повідомляє Уповноважений орган. При цьому виграти, пов`язані з демонтажем та встановленням елементу торгівлі, здійснюються за рахунок Користувача.
У п. 6.2. договорів визначено, що у випадку прострочення платежів, передбачених пп. 5.1, 5.2 цього Договору Користувач сплачує пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Положеннями п. 3.1.7 усіх вищезазначених договорів передбачено, що уповноважений орган має право в односторонньому порядку розірвати цей договір у наступних випадках:
- Елемент торгівлі демонтовано;
- У зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль;
- У випадках невикористанням місць під розташування елементів торгівлі, визначених цим договором, безперервно протягом одного та більше місяців поспіль;
- У разі допущення грубого порушення правил розміщення елементу торгівлі;
- Елемент торгівлі розташовано не на тих місцях та не за тими адресами які визначено у цьому договорі;
- Фактично розміщені елементи торгівлі не відповідають виду, типу та характеристикам, визначеним у додатках до цього договору.
Так, з огляду на невнесення відповідачем плати за зазначеними Договорами, позивачем було скеровано на адресу відповідача наступні листи:
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4069 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-132/21 від 20.07.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 02.06.2022 за вих. № 01-13/4058 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-133/21 від 20.07.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 02.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4068 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-134/21 від 20.07.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 02.06.2022 за вих. № 01-13/4059 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-135/21 від 20.07.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 02.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4070 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-137/21 від 26.07.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4071 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-138/21 від 26.07.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4072 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-144/21 від 09.08.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4073 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-145/21 від 09.08.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4074 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-146/21 від 09.08.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 27.06.2022;
- Лист Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.06.2022 за вих. № 01-13/4053 щодо одностороннього розірвання договору № УТ-174/21 від 23.09.2021 у зв`язку із несплатою коштів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом одного та більше місяців поспіль, згідно якого договір припинив свою дію з 02.06.2022.
5. Позиція суду.
Відповідно до статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.
Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Водночас, згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.
Частиною 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" установлено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
На виконання вимог частини 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок), який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Згідно пункту 2.2.17 Положення про Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 30.01.2019 року № 4184-VII, одним із завдань та повноважень Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради є укладання договорів на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності та договорів на право тимчасового користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі;
А також положеннями пункту 2.1 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VI передбачено, що одним із завдань та повноважень позивача є укладання договорів з власниками (користувачами) тимчасових споруд на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, а також елементів торгівлі у випадках, передбачених Правилами.
Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).
Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.
За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною другою статті 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
В силу ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.
Судом установлено, що договори на право користування місцями для розташування елементів вуличної торгівлі містить умову про строк внесення плати за відповідними договорами, відповідно до якої користувач вносить плату щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на зазначений у цьому Договорі банківський рахунок
Однак, як стверджується позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «РІШЕННЯ ПЛЮС» не вносилась плата за договорами у повному розмірі та у встановлений строк, а саме відсутня оплата щомісячних платежів:
- за договором № УТ-132/21 від 20.07.2021 у відповідача наявна заборгованість за: серпень 2021 у розмірі 20,32 грн, вересень 2021 у розмірі 630,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 630,00 грн, листопад 2021 у розмірі 630,00 грн, грудень 2021 у розмірі 630,00 грн, січень 2022 у розмірі 630,00 грн, лютий 2022 у розмірі 630,00 грн, березень 2022 у розмірі 630,00 грн, квітень 2022 у розмірі 630,00 грн, травень 2022 у розмірі 630,00 грн, червень 2022 (до 27 числа) у розмірі 567,00 грн, на загальну суму 6257,32 грн;
- за договором № УТ-133/21 від 20.07.2021 у відповідача наявна заборгованість за: серпень 2021 у розмірі 20,32 грн, вересень 2021 у розмірі 630,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 630,00 грн, листопад 2021 у розмірі 630,00 грн, грудень 2021 у розмірі 630,00 грн, січень 2022 у розмірі 630,00 грн, лютий 2022 у розмірі 630,00 грн, березень 2022 у розмірі 630,00 грн, квітень 2022 у розмірі 630,00 грн, травень 2022 у розмірі 630,00 грн, червень 2022 (до 2 числа) у розмірі 42,00 грн, на загальну суму 5732,32 грн;
- за договором № УТ-134/21 від 20.07.2021 у відповідача наявна заборгованість за: серпень 2021 у розмірі 20,32 грн, вересень 2021 у розмірі 630,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 630,00 грн, листопад 2021 у розмірі 630,00 грн, грудень 2021 у розмірі 630,00 грн, січень 2022 у розмірі 630,00 грн, лютий 2022 у розмірі 630,00 грн, березень 2022 у розмірі 630,00 грн, квітень 2022 у розмірі 630,00 грн, травень 2022 у розмірі 630,00 грн, червень 2022 (до 27 числа) у розмірі 567,00 грн, на загальну суму 6257,32 грн.;
- за договором № УТ-135/21 від 20.07.2021 у відповідача наявна заборгованість за: вересень 2021 у розмірі 630,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 630,00 грн, листопад 2021 у розмірі 630,00 грн, грудень 2021 у розмірі 630,00 грн, січень 2022 у розмірі 630,00 грн, лютий 2022 у розмірі 630,00 грн, березень 2022 у розмірі 630,00 грн, квітень 2022 у розмірі 630,00 грн, травень 2022 у розмірі 630,00 грн, червень 2022 (до 2 числа) у розмірі 567,00 грн, на загальну суму 5712,00 грн;
- за договором № УТ-137/21 від 26.07.2021 у відповідача наявна заборгованість за: вересень 2021 у розмірі 840,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 840,00 грн, листопад 2021 у розмірі 840,00 грн, грудень 2021 у розмірі 840,00 грн, січень 2022 у розмірі 840,00 грн, лютий 2022 у розмірі 840,00 грн, березень 2022 у розмірі 840,00 грн, квітень 2022 у розмірі 840,00 грн, травень 2022 у розмірі 840,00 грн, червень 2022 (до 27 числа) у розмірі 756,00 грн, на загальну суму 8316,00 грн;
- за договором № УТ-144/21 від 09.08.2021 у відповідача наявна заборгованість за: вересень 2021 у розмірі 840,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 840,00 грн, листопад 2021 у розмірі 840,00 грн, грудень 2021 у розмірі 840,00 грн, січень 2022 у розмірі 840,00 грн, лютий 2022 у розмірі 840,00 грн, березень 2022 у розмірі 840,00 грн, квітень 2022 у розмірі 840,00 грн, травень 2022 у розмірі 840,00 грн, червень 2022 (до 27 числа) у розмірі 756,00 грн, на загальну суму 8316,00 грн;
- за договором № УТ-146/21 від 09.08.2021 у відповідача наявна заборгованість за: серпень 2021 у розмірі 482,32 грн, вересень 2021 у розмірі 630,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 630,00 грн, листопад 2021 у розмірі 630,00 грн, грудень 2021 у розмірі 630,00 грн, січень 2022 у розмірі 630,00 грн, лютий 2022 у розмірі 630,00 грн, березень 2022 у розмірі 630,00 грн, квітень 2022 у розмірі 630,00 грн, травень 2022 у розмірі 630,00 грн, червень 2022 (до 27 числа) у розмірі 567,00 грн на загальну суму 6719,32 грн;
- за договором № УТ-174/21 від 23.09.2021 у відповідача наявна заборгованість за: вересень 2021 у розмірі 280,00 грн, жовтень 2021 у розмірі 840,00 грн, листопад 2021 у розмірі 840,00 грн, грудень 2021 у розмірі 840,00 грн, січень 2022 у розмірі 840,00 грн, лютий 2022 у розмірі 840,00 грн, березень 2022 у розмірі 840,00 грн, квітень 2022 у розмірі 840,00 грн, травень 2022 у розмірі 840,00 грн, на загальну суму 7000,00 грн.
Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Водночас, згідно наданих у судовому засіданні 03.04.2023 усних пояснень представника позивача 3% річних та інфляційні втрати позивачем нараховані за договорами за період з 01 числа наступного місяця, що йде за місяцем оплати, та нараховується до 30.11.2022.
Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас, вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).
Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
У п. 6.2. договорів визначено, що у випадку прострочення платежів, передбачених пп. 5.1, 5.2 цього Договору Користувач сплачує пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної дати або настання події, з якої пов`язано його початок.
Згідно ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Водночас, згідно наданих у судовому засіданні 03.04.2023 усних пояснень представника позивача пеня за договорами нарахована за період з 01 числа наступного місяця, що йде за місяцем оплати, та нараховується до 23.02.2022 (до введення воєнного стану).
При перевірці здійсненого позивачем розрахунку пені, судом встановлено його помилковість, з огляду на що, судом здійснено власний розрахунок пені за період, відповідно до якого сума пені складає 870,08 грн, в зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити частково.
3. В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 13 червня 2023 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська