ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" червня 2023 р. Справа№ 910/17612/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Горда В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 13.06.2023

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.02.2023 (повне рішення складено: 03.03.2023)

у справі №910/17612/21 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля»

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі позивача до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 4,2647 га, яка розташована по провулку Приладному, 10 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:041:0001), який укладено між позивачем та відповідачем, посвідчений 22.12.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за № 1204, зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів, про що зроблено запис від 24.01.2005 року за № 75-6-00164 та про зобов`язання відповідача повернути позивачу вищевказану земельну ділянку на підставі ст. ст. 13, 14, 131-1, 144 Конституції України, ст. ст. 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/17612/21 позов задоволено повністю.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 4,2647 га, яка розташована по провулку Приладному, 10 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:041:0001), укладений між Київською міською радою тa Приватним акціонерним товариством «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» та посвідчений 22.12.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за № 1204, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у книзі записів державної реєстрації договорів, про що зроблено запис від 24.01.2005 року за № 75-6-00164.

Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 4,2647 га, яка розташована по провулку Приладному, 10 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:041:0001) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/17612/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Також скаржник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17612/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційних скарг або залишення їх без руху за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/17612/21.

10.04.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 поновлено Приватному акціонерному товариству «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі №910/17612/21 та відкрито апеляційне провадження у справі №910/17612/21 за вказаною апеляційною скаргою, розгляд якої призначено на 06.06.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду від 06.06.2023 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/17612/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17612/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі №910/17612/21 колегією суддів у визначеному складі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за раніше визначеними датою та часом.

06.06.2023 до канцелярії суду від представника Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 клопотання Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи №910/17612/21 на 13.06.2023.

13.06.2023 до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» надійшла заява про відвід колегії суддів. Також через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

У судове засідання 13.06.2023 з`явились прокурор, представники позивача та відповідача.

Присутній представник відповідача підтримав подану заяву про відвід колегії суддів, прокурор та представник позивача заперечили щодо вказаної заяви.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» про відвід колегії суддів, судова колегія зазначає наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як на підставу для відводу від розгляду справи відповідач посилається на те, що в колегії суддів вже склались певні суб`єктивні внутрішні переконання щодо цих правовідносин сторін, що може зашкодити всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи, зважаючи на дуже короткий проміжок часу з моменту отримання справи і до моменту ухвалення рішення про закриття провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент», що за переконанням скаржником має ознаки порушення прав та інтересів третьої особи.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Тож щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Враховуючи, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів безсторонність суддів при розгляді даної справи, як і не надано доказів існування підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, які перешкоджають розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого колегії суддів у складі: Тарасенко К.В. (головуючий суддя), Іоннікова І.А., Разіна Т.І. відводу.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість заявленого Приватним акціонерним товариством «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» відводу, а відповідна заява подана в день судового засідання у справі, то відповідно до приписів частини 3 статті 39 ГПК України така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Разом з цим, з огляду на висловлення учасником процесу недовіри до колегії суддів у складі: головуючої судді - Тарасенко К.В., суддів - Іоннікової І.А., Разіної Т.І., судовою колегією у вказаному складі заявлено самовідвід від розгляду даної справи з метою недопущення сумнівів в неупередженості суддів, які можуть виникнути у зв`язку з вказаним.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Виходячи з наведеного, з огляду на положення ст. ст. 35, 36, 38 ГПК України, колегія суддів з метою усунення сумнівів у неупередженості суддів Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.І. при розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі №910/17612/21, та забезпечення довіри учасників справи до судових актів Північного апеляційного господарського суду, заявлений самовідвід колегією суддів у складі: головуючої судді - Тарасенко К.В., суддів - Іоннікової І.А., Разіної Т.І. задовольняється.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 32, 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву Приватного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний завод «Вугілля» про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Тарасенко К.В. (головуючий суддя), Іоннікова І.А., Разіна Т.І. від розгляду справи №910/17612/21.

2. Заяву суддів Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., Разіної Т.І. про самовідвід у справі №910/17612/21 задовольнити.

3. Справу №910/17612/21 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.06.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова