ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/67/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Національного дендрологічного парку "Софіївка" Національної академії наук України

до Фізичної особи - підприємця Галузінського Ігоря Валентиновича

про стягнення коштів.

Секретар судового засідання Бадика Д.Д.

Представники учасників справи:

позивач Непокульчицький В.С., адвокат;

відповідач не з`явився.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників у справі.

1.1. 09.01.2023 Національний дендрологічний парк "Софіївка" Національної академії наук України звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Галузінського Ігоря Валентиновича.

1.2. Змістом позову є майнові вимоги про стягнення 178905,81 грн, зокрема 92215,78 грн боргу з орендної плати відповідно до договору оренди №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 12.09.2019, 32686,29 грн пені, 20308,81 грн інфляційних втрат, 2599,00 грн 3% річних та 31095,93 грн комунальних платежів; стягнення 17363,71 грн, зокрема 10000,00 грн боргу з орендної плати відповідно до договору оренди № 74 від 01.06.2021, 4129,04 грн пені, 2863,67 грн інфляційних втрат, 371,00 грн 3% річних.

1.3. 10.01.2023 суддя ухвалив повернути позовну заяву та додані до неї документи Національному дендрологічному парку "Софіївка" Національної академії наук України на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

1.4. 26.01.2023 Національний дендрологічний парк "Софіївка" Національної академії наук України подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.01.2023.

1.5. 28.02.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.01.2023 скасовано, матеріали справи №925/67/23 повернуто до Господарського суду Черкаської області для розгляду по суті.

1.6. 20.03.2023 справу №925/67/23 повернуто до Господарського суду Черкаської області та згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 09.01.2023 передано для подальшого розгляду судді Гладуну А.І.

1.7. 22.03.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 925/67/23. Справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначив на 11 год. 00 хв. 25.04.2023.

1.8. Ухвалу суду від 22.03.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу рекомендованим листом, представнику позивача Непокульчицькому В.С. електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке відповідачу не вручене та повернуте поштою на адресу суду з довідкою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а. с.131-133).

1.9. 28.03.2023 позивач надіслав до суду лист (а.с. 54) з позовною заявою з додатками до неї для продовження розгляду справи (а.с. 56-113).

1.10. 24.04.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 135-139), у якому просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість по договору оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 12 вересня 2019 року №2/2019, укладеного між позивачем та відповідачем у розмірі 94858,66 грн, що складається з: 49574,42 грн основного боргу; 7299,77 грн пені; 6769,88 грн інфляційних втрат, 118,66 грн 3% річних; 31095,93 грн комунальних платежів, 3) стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору оренди майна від 01.06.2021 №74, укладеного між позивачем та відповідачем, у розмірі 11235,49 грн, що складається з: 10000 грн основного боргу; 454,79 грн пені; 755,22 грн інфляційних втрат; 25,48 грн 3% річних.

1.10.1 У відзиві відповідач заперечив проти позовних вимог та вказав, що 12.09.2019 позивач (орендодавець) та відповідач (орендар) уклали договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №2/2019, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкові платне користування державне майно частину нежитлових підвальних приміщень блоку обслуговування з кафе (підвал, літній навіс) та обладнання стіл з лавками (6 столів, 10 лавок). Відповідно до умов п.1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення кафе, барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж підакцизної групи. Пунктом 1.3 договору сторони передбачили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобіганням поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" запроваджено карантин на всій території України. Тобто, у період виникнення заборгованості відповідача (серпень 2021 р. - травень 2022 р.) дія карантину на всій території України продовжувалась. Постановою КМУ від 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» установлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2: нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 0,4.10.1995 №786, здійснюється у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком №2. Орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину. У п.1 додатку 2 "Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків" наведено перелік орендарів, які використовую нерухоме державне майно для розміщення, зокрема: кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи; кафе, барів, кафе-барів, закусочних, кафетеріїв, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи; ресторанів, ресторанів з нічним режимом роботи; їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи. Факт використання відповідачем орендованого майна за договором №2/2019 з метою розміщення кафе підтверджується цільовим призначенням орендованих приміщень відповідно до умов п.1.2 договору.

1.10.2. Ствердив, що належно виконував свої обов`язки, встановлені пунктом 5.1. договору №2/2019 та використовував орендоване майно відповідно до його призначення і умов цього договору. Факт використання орендованого приміщення виключно за його цільовим призначенням підтверджується відсутністю будь-яких претензій із сторони позивача (орендодавця). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, підприємців основним видом економічної діяльності відповідача є "56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування". Отже, відповідач входить до переліку орендарів, перелічених у п.1 додатку 2 до Постанови КМУ від 15.07.2020 №611, яким нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків. Просив суд звернути увагу на п.35 постанови Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №911/3067/20, в якому зазначено: "Оскільки постанова №611 не встановлює будь-які процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених п.1 цієї постанови є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення, або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається".

1.10.3. Зауважив, що позивач невірно нарахував орендну плату за серпень 2021 - травень 2022.

1.10.4. У відзиві відповідач навів власний розрахунок орендної плати за договором №2/2019 з урахуванням постанови КМУ від 15.07.2020 №611 на суму 40344,51 грн:

за серпень 2021 р = 9649,78 грн 50% = 4824,89 грн 2296,93 грн (03.11.2021 відповідач сплатив) = 2537,96 грн;

за вересень 2021 року = 9765,58 грн 50% = 4882,79 грн;

за жовтень 2021 року = 9853,47 грн 50% = 4926,73 грн;

за листопад 2021 року = 9932,30 грн 50% = 4966,15 грн;

за грудень 2021 року = 9991,89 грн 50% = 4995,95 грн;

за січень 2022 року = 10121,78 грн 50% = 5060,89 грн;

за лютий 2022 року = 9365,54 грн 50% = 4682,82 грн;

за березень 2022 року = 5373,25 грн 50% = 2686,62 грн;

за квітень 2022 року = 5539,82 грн 50% = 2769,91 грн;

за травень 2022 року = 5689,39 грн 50% = 2844,69 грн.

1.10.5. Пояснюючи наведений розрахунок відповідач вказав, що постанова КМУ від 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" втратила чинність 01.06.2022. Тому з червеня 2022 по серпень 2022 нарахуванню підлягає орендна плата у повному розмірі 9229,91 грн. У травні 2022 року відповідач передав ключі бухгалтеру позивача за вказівкою директора позивача Грабового В.М., тобто фактично повернув приміщення з оренди.

1.10.6. Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 32686,29 грн за прострочення сплати орендних платежів за договором №2/2019, відповідач зазначив, що оскільки договір №2/2019 не містить вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій у даному випадку припиняється через 6 місяців від дня, коли відповідач повинен був виконати зобов`язання з оплати. Згідно з пунктом 3.4 договору №2/2019 відповідач зобов`язаний перераховувати орендну плату щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця. У зв`язку зі зверненням позивача із позовом до суду 31.12.2022 строк позовної давності про стягненню пені, нарахованої на заборгованість, що виникла 31.08.2021, 31.09.2021, 31.10.2021, 31.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022, 31.02.2022, 31.03.2022, 30.04.2022, 31.05.2022р, 31.06.2022, 31.07.2022 обчислюється щодо кожного місяця окремо за попередній рік до дати подання позовної заяви. Отже, періодом нарахування пені, по, якому не пропущено строк позовної давності є період з 31.12.2021 по 31.12.2022. Відповідач просив суд врахувати п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України та застосувати строки спеціальної позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені. Відповідач надав свій розрахунок за договором №2/2019 (а.с. 141-146) щодо нарахування пені у розмірі 7299,77 грн, інфляційних втрат у розмірі 6769,88 грн та 3% річних у розмірі 118,66 грн з урахуванням постанови КМУ від 15.07.2020 №611.

1.10.7. Відповідач заперечив щодо другої позовної вимоги про стягнення 17363,71 грн, зокрема 10000,00 грн основного боргу з орендної плати відповідно до договору № 74 від 01.06.2021, 4129,04 грн пені, 2863,67 грн інфляційних втрат, 371,00 грн 3% річних.

1.10.8. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що нарахування господарських санкцій припиняються через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то строк позовної давності сплив через рік від дня, за який нараховано санкцію. Відповідно до пункту 2.2. договору №74 відповідач зобов`язаний перераховувати орендну плату щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця. Отже, періодом нарахування пені, по якому не пропущено строк позовної давності є період з 31.12.2021 по 31.12.2022. Просив суд врахувати п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України та застосувати строки спеціальної позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені. Відповідач надав свій розрахунок за договором №74 (а.с 147) щодо нарахування пені у розмірі 454,79 грн, інфляційних втрат у розмірі 755,22 грн та 3% річних у розмірі 25,48 грн з урахуванням постанови КМУ від 15.07.2020 №611.

1.11. У судовому засіданні 25.04.2023 взяв участь представник позивача адвокат Непокульчицький Валерій Саввович. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Непокульчицький В.С. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю, заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві.

1.12. 25.04.2023 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 09.05.2023 до 15 год. 00 хв.

1.13. Ухвалу суду від 25.04.2023 про перерву у судовому засіданні суд надіслав позивачу та його представнику Непокульчицькому В.С. електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке відповідачу не вручене та повернуте поштою на адресу суду (а. с.156-158) та електронною поштою, яку 25.04.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 154 на звороті).

1.14. 01.05.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с. 159-160), у якій просив позов задовольнити повністю, не враховувати відзив на позовну заяву як безпідставний та не аргументований, який не ґрунтується на законі.

1.14.1. Звернув увагу на те, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" внесено зміни до пункт 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та викладено в такій редакції: "14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони. У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг. Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково. Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді". Це узгоджується з листом Національної академії наук України від 28.08.2020 №21/1203-8, де дано роз`яснення НАН України Фондом державного майна України щодо застосування норм Постанови №611.

1.14.2. На думку позивача, підставою для зменшення на 50 відсотків нарахування орендної плати відповідачу є не здійснення підприємницької діяльності відповідачем та його звернення до позивача з вимогою про зменшення нарахування орендної плати, проведення комісійного, огляду об`єктів оренди щодо підтвердження факту не здійснення підприємницької діяльності із складанням відповідних актів, прийняття відповідного наказу орендодавця-позивача та підписання додаткової угоди про зміну розміру орендної плати. Відповідач з вимогою про зменшення нарахування орендної плати до відповідача не звертався, оскільки продовжував свою підприємницьку діяльність в період дії карантину. Тому підстави для зменшення нарахування відповідачу розміру орендної плати на 50 відсотків за період з серпеня 2021 по січень 2022 відсутні.

1.14.3. Відповідач всупереч умов договору оренди №2/2019 від 12.09.2019 сплатив орендну плату не в повному обсязі та заборгував за 2021 рік: серпень - 7352.85 грн (сплатив частково в сумі 2296,93 грн), вересень 9765,58 грн, жовтень 9853,47 грн, листопад 9932,30 грн, грудень - 9991,89 грн; за 2022 р.: січень 10121,78 грн.

1.14.4. Відповідно до постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" відповідачу зменшено розмір нарахування орендної плати на 50 відсотків за період лютий 2022 - серпень 2022 р., а саме: в лютому на 918,49 грн розмір орендної плати становив 9365,54 грн, борг зменшено частково з 24 по 28, оскільки воєнний стан почався з 24.02.2022; у березні на 5373,25 грн, розмір орендної плати становив 5373,25 грн борг; в травні на 5689,40 грн розмір орендної плати становив 5689,39 грн борг; у червні на 5865,77 грн розмір орендної плати становив 5865,77 грн борг; у липні на 5906,83 грн розмір орендної плати становив 5906,83 грн, сплачено відповідачем частково, борг 3364,14 грн; у серпні на 5971,81 грн розмір орендної плати становив 5971,81 грн, сплачено в повному обсязі, борг відсутній за даний місяць. Отже, відповідачу за період з лютого 2022 по серпень 2022 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" зменшено розмір орендної плати на 50 відсотків, тому його твердження у відзиві про зменшення вже зменшеного розміру орендної плати за вказаний період є незаконним та не ґрунтується на законі.

1.14.5. Стосовно заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій просив звернути увагу на те, що відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 строки, визначенні статтями 257- 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину та ч. 7 розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Отже, твердження відповідача, що під час нарахування штрафних санкцій (пені, інфляційних збитків, 3 % річних) за не сплату орендної плати не врахована позовна давність згідно до положень ст.ст. 256, 257, 258 ЦК України та ст. 232 ГК України є незаконною та не ґрунтується на законі.

1.15. 04.05.2023 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с. 165-169), у якому просив: 1) залишити відповідь на відзив на позовну заяву, що подана позивачем із пропуском встановленого судом процесуального строку, без розгляду; 2) позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням здійсненого відповідачем розрахунку відповідно до додатку 2 Постанови Кабінету міністрів України № 611; 3) зменшити розмір заявленого позивачем розміру пені за прострочення сплати орендних платежів по договору оренди №74 та договору оренди №2/2019; 4) розгляд справи провести без участі відповідача.

1.15.1. Щодо пропуску строку на подання відповіді на відзив, відповідач зазначив, що оскільки представник позивача отримав відзив на позовну заяву 22.04.2023, то перебіг процесуального строку почався 23.04.2023 і останнім днем на подачу відповіді на відзив є 27.04.2023 (четвер). Проте, відповідь на відзив представник позивача надіслав на електронну пошту відповідача 29.04.2023 о 08 год. 49 хв., що свідчить про пропуск встановленого судом процесуального строку.

1.15.2. 16.06.2020 прийнято Закон України №692-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19".

1.15.3. 15.07.2020 прийнято постанову №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

1.15.4. 27.05.2022 прийнято постанову № 634, пунктом 15 якої визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 15.07.2020. № 611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

1.15.5. Фонд державного майна України у листі №10-16-15429 детально роз`яснив як правильно застосовувати звільнення від орендної плати. Зокрема, у абз. 2 листа зазначено, що у зв`язку з прийняттям постанови №611 звільняються (повністю або частково) від орендної плати орендарі, визначені в додатках 1-3 до цієї постанови, незалежно від того, чи припинили такі орендарі на період дії карантину свою діяльність в орендованому майні чи ні. У такому випадку не вимагається доведення факту не користування об`єктом оренди, тобто проведення його комісійного огляду. У абз. 3 зазначено, що Законом України від 16.06.2020 №692-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19", який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в новій редакції". У абз. 8 зазначено, що беручи до уваги, що суми земельного податку та комунальних послуг не включаються до розміру орендної плати, можна констатувати, що наразі зберігається законодавча підстава звільнити від орендної плати тих орендарів, що не охоплені постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року N 611, які, однак, не здійснювали діяльність в орендованому майні. Тобто, постанова №611 не суперечить Закону №692-ІХ, оскільки два наведених акти законодавства підлягають до застосування до різних правовідносин.

1.15.6. Пункт 14 Перехідних положень міг би застосовуватись до спірних правовідносин тільки у поєднання із ч. 6 ст. 762 ЦК України - наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Тобто, тільки у тому випадку якби відповідач просив повністю звільнити його від орендних платежів на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України, а не на підставі постанови №611, він мав би доводити факт не користування орендованим майном. Проте відповідач наголошує лише на тому, що має право на знижку 50%, як це визначено імперативними приписами постанови №611, а не на повне звільнення від орендної плати.

1.15.7. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.08.2021 залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 16.03.2021 у справі №910/13397/20, якими суди обох інстанцій стягнули з відповідача 25% від суми нарахованої орендної плати, оскільки таке зменшення орендної плати за користування державним майном на період карантину було встановлено постановою №611.

1.15.8. Щодо доводів позивача про звернення з вимогою про зменшення нарахування орендної плати, прийняття відповідного наказу орендодавця та підписання додаткової угоди до договору - у цій же постанові від 26.08.2021 справа №910/13397/20 Верховним Судом сформульовано висновок щодо застосування положень пункту 2 постанови КМУ № 611, якою здійснено пряме державне регулювання нарахування орендної плати за користування саме нерухомим державним майном, зокрема, шляхом звільнення певної категорії орендарів від орендної плати за переліком згідно з додатком 1 чи надання деяким іншим категоріям орендарів знижок зі сплати орендної плати в розмірі 50 % та 25 % за переліками згідно з додатками 2 і 3. Внаслідок чого отримання погодження щодо звільнення або знижки з орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди, зазначеною постановою КМУ не вимагається.

1.15.9. Відповідач зазначає, що у справі №925/67/23 спір виник з правовідносин оренди державного нерухомого майна, на яке поширюється дія постанови КМУ №611, а тому доводи позивача про відсутність підстав для зменшення орендної плати є безпідставними, не ґрунтуються на законі і суперечать усталеній практиці Верховного Суду. Доданим до відповіді на відзив додатком №1 позивач не спростував, а додатково підтвердив, що відповідач має право на зменшення нарахування орендної плати на 50% за період серпень 2021 р. - травень 2022 р. незалежно від того, чи припинив відповідач на період дії карантину свою діяльність в орендованому майні чи ні.

1.15.10. відповідач просив суд зменшити орендну плату за договором №2/2019 на 50% за період серпень 2021 р. - травень 2022 р. до суми 40344, 51 грн (за серпень 2021 р = 9649,78 грн 50% = 4824,89 грн 2296,93 грн (03.11.2021 відповідач сплатив) = 2537,96 грн; за вересень 2021 року = 9765,58 грн 50% = 4882,79 грн; за жовтень 2021 року = 9853,47 грн 50% = 4926,73 грн; за листопад 2021 року = 9932,30 грн 50% = 4966,15 грн; за грудень 2021 року = 9991,89 грн 50% = 4995,95 грн; за січень 2022 року = 10121,78 грн 50% = 5060,89 грн; за лютий 2022 року = 9365,54 грн 50% = 4682,82 грн; за березень 2022 року = 5373,25 грн 50% = 2686,62 грн; за квітень 2022 року = 5539,82 грн 50% = 2769,91 грн; за травень 2022 року = 5689,39 грн 50% = 2844,69 грн.

1.15.11. У період з 24.02.2022. по 01.06.2022 діяло дві постанови Кабінету Міністрів України №611 та №634, а тому твердження позивача про зменшення вже зменшеного розміру орендної плати не ґрунтується на законі, з урахуванням чого, відповідач просив суд взяти до уваги здійснений ним розрахунок орендної плати.

1.15.12. У підтвердження скрутного матеріального становища відповідач надав податкові декларації (а.с. 174-178) про майновий стан і доходи, за змістом яких дохід відповідача у 2020 році становив 5300 грн, у 2021 р. - 9447,86 грн, а у 2022 р. - відповідач взагалі не отримав доходу. Крім того, відповідач частково погасив заборгованість за серпень 2021 року та за липень-серпень 2022 року. Порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

1.16. Судове засідання, призначене на 15 год. 00 хв. 09.05.2023, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

1.17. 15.05.2023 суд ухвалив призначити судове засідання на 25.05.2023 на 14 год. 30 хв.

1.18. Ухвалу суду від 15.05.2023 про призначення судового засідання суд надіслав позивачу та його представнику Непокульчицькому В.С. електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке відповідачу не вручене та повернуте поштою на адресу суду (а. с.184-186), та електронною поштою, яку 15.05.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 182).

1.19. 24.05.2023 відповідач подав до суду клопотання (а.с. 187), у якому просив розгляд справи провести без участі відповідача; відповідь на відзив залишити без розгляду; позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням здійсненого відповідачем розрахунку відповідно до додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 611; зменшити розмір заявленого позивачем розміру пені за прострочення сплати орендних платежів по договору оренди №74 та договору оренди №2/2019.

1.20. У судовому засіданні 25.05.2023 взяв участь представник позивача адвокат Непокульчицький Валерій Саввович. Відповідач у судове засідання не з`явився.

1.21. 25.05.2023 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 31.05.2023 до 09 год. 00 хв.

1.22. Ухвалу суду від 25.05.2023 про перерву у судовому засіданні суд надіслав позивачу та його представнику Непокульчицькому В.С. електронною поштою, відповідачу електронною поштою, яку 25.05.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 194).

1.23. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань суд установив, що станом на 10.01.2023 місце проживання відповідача Галузінського Ігоря Валентиновича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 (а. с. 9).

1.24. 30.05.2023 відповідач подав до суду клопотання (а.с. 195), у якому просив розгляд справи провести без участі відповідача; відповідь на відзив залишити без розгляду; позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням здійсненого відповідачем розрахунку відповідно до додатку 2 Постанови Кабінету міністрів України № 611; зменшити розмір заявленого позивачем розміру пені за прострочення сплати орендних платежів по договору оренди №74 та договору оренди №2/2019.

1.25. У судовому засіданні 31.05.2023 взяв участь представник позивача адвокат Непокульчицький Валерій Саввович. Відповідач у судове засідання не з`явився.

1.26. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.27. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.28. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.29. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

1.30. Представник позивача адвокат Непокульчицький В.С. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

1.31. 31.05.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.32. У судовому засіданні 31.05.2023, керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/67/23.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову позивача до відповідача є майнові вимоги про стягнення заборгованості за договорами оренди.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами майнового-господарського зобов`язання на підставі договорів оренди №2/2019 та №74, неналежне виконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні з внесення орендної плати.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Отже, предметом доказування справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договорів оренди майна №2/2019 та №74; неналежне виконання відповідачем зобов`язань та не сплата орендної плати за користування майном; період прострочення та розмір грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права позивача за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Обставини, які не підлягають доказуванню.

3.1. Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

3.2. У відзиві на позов відповідач визнав обставини укладення та виконання сторонами договору оренди №2/2019 від 12.09.2019 та договору оренди №74 від 01.06.2021. Відповідач також частково визнав заборгованість зі сплати користуванням майном у розмірі 49574,42 грн за договором оренди №2/2019 від 12.09.2019 та 10000,00 грн за договором оренди №74 від 01.06.2021.

3.3. У заявах по суті спору сторони визнали, що майно в оренду передане для розміщення кафе.

3.4. Суд не має обґрунтованих підстав вважати вказані обставини недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

3.5. Отже, обставини укладення та виконання сторонами договору оренди №2/2019 від 12.09.2019 та договору оренди №74 від 01.06.2021, обставини виникнення заборгованості зі сплати орендної плати, а також обставини використання орендованого майна для розміщення кафе не підлягають доказуванню.

4. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

4.1.1. 12.09.2019 Національний дендрологічний парк "Софіївка" НАН України (орендодавець) та Фізична особа - підприємець Галузінський Ігор Валентинович (орендар) уклали договір оренди №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України (а.с. 75-79), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно частину нежитлових підвальних приміщень блоку обслуговування з кафе (підвал, літній навіс) реєстровий номер 03534653.1ТБПРАТ026 загальною площею 213,2 кв. м., розміщене за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, буд. 12-а, що перебуває на балансі Національного дендрологічного парку "Софіївка" НАН України, вартість якого згідно з висновком про вартість (актом оцінки) від 18.03.2019 і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 15.03.2019 539500,00 грн без ПДВ та обладнання стіл з лавками (6 столів, 10 лавок), вартість якого згідно з висновком про вартість (актом оцінки) від 18.03.2019 і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 15.03.2019 42200,00 грн без ПДВ.

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2 майно передається в оренду з метою розміщення кафе, барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи;

п. 3.1 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 зі змінами, за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2019 р. 7095,42 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди вересень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень-серпень 2019 року. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю за розрахунками орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю;

п. 3.3 орендна плата за кожний наступний місяць визначався шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць;

п.3.4 - орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця;

п. 3.7 - орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати;

п. 3.10 - у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання - передачі включно. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, орендодавцю;

п. 5.1 - орендар зобов`язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору;

п. 5.13 орендар зобов`язується щомісячно проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформлювати відповідно акти звіряння;

п. 5.14 - орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язується повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повно або часткової) орендованого майна з вини орендаря;

п. 5.17 - орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна та прилеглої до будинку території, надаванням послуг, сплатою податків та інших платежів;

п. 5.18 - орендар зобов`язується протягом п`яти робочих днів після підписання цього договору укласти з орендодавцем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю;

п. 7.4 - у разі якщо орендар не сплачує розмір орендної плати (повністю або частково) протягом трьох місяців підряд, вживати заходів відповідно до вимог законодавства щодо розірвання договору та стягнення заборгованості;

п. 9.13 - стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій, передбачених цим договором, проводиться на підставі рішення суду та /або в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;

п. 10.1. цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців 19 днів, що діє з 12 вересня 2019 року до 31 серпня 2022 року включно;

п. 10.9 - майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання - передачі про повернення майна покладається на орендаря;

п. 10.10 - якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення;

п. 11.1 - додатки до цього договору є його невід`ємною і складовою частиною. До цього договору додаються: розрахунок орендної плати; акт приймання-передачі орендованого майна; план-схема орендованих приміщень; звіт про незалежну оцінку майна, що передається в оренду (з рецензією);

п. 11.2 - інші додатки та зміни до договору оренди оформлюються лише у письмовому вигляді за підписом уповноважених осіб та скріплюються печатками сторін.

Сторони склали та підписали: додаток 1 до договору - розрахунок орендної плати за перший (базовий) місяць оренди державного майна, який становить 7095,42 грн (а.с. 80);

додаток 2 до договору - акт приймання передачі частини нежитлових підвальних приміщень блоку обслуговування з кафе (підвал, літній навіс) до договору оренди від 12.09.2019 №2/2019, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлових підвальних приміщень блоку обслуговування з кафе (підвал, літній навіс) інвентарний №10310009 та обладнання стіл з лавками (6 столів, 10 лавок), розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 12-а, м. Умань, Черкаська обл., 20300. Вартість майна за незалежною оцінкою станом на 15 березня 2019 р. складає 581700 грн без ПДВ. Стан майна на момент передачі в оренду: майно знаходиться в задовільному технічному стані, не потребує проведення попередніх підготовчих робіт. Майно надається в оренду з метою розміщення кафе, барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи. Орендодавець підтверджує, що майно не знаходиться під арештом, не передане в оренду (суборенду) іншим особам, щодо нього не має судових та інших спорів, які можуть створювати та/або зробити неможливим використання майна орендарем (а.с. 80 на звороті).

3.1.2. 01.06.2021 Національний дендрологічний парк "Софіївка" НАН України (виконавець) та Фізична особа - підприємець Галузінський Ігор Валентинович (замовник) уклали договір №74, відповідно до п. 1.1 якого виконавець надає замовнику на території парку місце в розмірі 60 м кв. для здійснення торгівельних та інших послуг.

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п. 2.1 - розмір плати за кожне місце складає 10000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1666,67 грн за один місяць;

п. 2.2 - плата сплачується не пізніше 5 числа поточного місяця;

п. 3.1 - за виконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України;

п. 4.1.- цей договір діє з дня підписання до 31.10.2021.

22.06.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію за № 160 з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати, комунальних платежів та плати за землю (а.с. 86).

01.08.2022 позивач надіслав на адресу відповідача лист №192 (а.с. 87), у якому повідомив, що договір оренди №2/2019 від 12.09.2019 завершується 30.08.2022 та не підлягає продовженню, просив оплатити заборгованість по орендній платі за період з вересня 2021 р. по липень 2022 р. у розмірі 88851,64 грн, за послуги споживання електричної енергії у розмірі 29130,08 грн та послуги з водовідведення у розмірі 756,42 грн.

4.1.3. За розрахунком позивача (а.с. 89) відповідно до договору оренди № 2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 12.09.2019, відповідач не сплатив позивачу 123311,71 грн, зокрема 92215,78 грн орендної плати за 2021 р.: серпень 7352,85 грн, вересень 9765,58 грн., жовтень-9853,47 грн, листопад 9932,30 грн, грудень 9991,89 грн; за 2022 р.: січень 10121,78 грн, лютий 9365,54 грн, березень 5373,25 грн, квітень 5539,82 грн, травень 5689,39 грн, червень 5865,77 грн, липень 3364,14 грн; та 31095,93 грн (29130,08 грн за послуги споживання електричної енергії + 756,42 грн за послуги водовідведення + 1209,43 грн по платі за землю) (а.с. 90). Відповідно до договору оренди № 74 від 01.06.2021 відповідач не сплатив позивачу орендну плату за жовтень 2021 року у розмірі 10000,00 грн.

4.1.4. Позивач за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором №2/2019 за період з серпня 2021 року по липень 2022 року нарахував 32686,29 грн пені, 20308,81 грн інфляційних втрат та 2599,00 грн 3% річних (а.с. 91-102); а також зобов`язань за договором №74 за період з 06.10.2021 по 31.12.2022 нарахував 4129,04 грн пені, 2863,67 грн інфляційних втрат та 371,00 грн 3% річних (а.с. 103).

4.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав до суду:

4.2.1. Виписку Уманського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 08.07.2020 №1098/22-1098 (а.с. 140) про використання орендованого приміщення за цільовим призначенням, зокрема оператор ринку ФОП Галузінський І.В., об`єкт потужності - кафе "Барбос" за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Київська, 12-А, з видом діяльності код 2.1 Діяльність закладів громадського харчування стаціонарна потужність (ресторан, кафе, бар, піцерія тощо), з прийняттям територіальним органом рішення про державну реєстрацію потужності: наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 08.07.2020 №1099;

4.2.2. розрахунок орендної плати за договором оренди від 12.09.20219 №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України, з урахуванням постанови КМУ від 15.07.2020 №611 (а.с. 136 на звороті та 137);

4.2.3. розрахунок пені та інфляційних втрат за договором №2/2019 (а.с. 141-146);

4.2.4.розрахунок пені та інфляційних втрат за договором №74 (а.с. 147);

4.2.5. копію листа Фонду Державного майна України від 04.08.2020 №10-16-15429 (а.с. 172-173) щодо звільнення орендарів від орендної плати;

4.2.6. копії податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП Галузінського І.В. за 2020 рік (а.с. 174-175), за 2021 рік (а.с. 175 на звороті -176), за 2022 рік (а.с. 177-178).

4.3. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

4.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

4.5. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

4.6. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані сторонами докази суд визнає належними.

4.7. На підтвердження обставин, яким позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову, сторони подали письмові докази. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Тому подані сторонми докази суд визнає допустимими.

4.8. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані сторнами, достовірними.

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.1. Оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає встановленими обставини:

- виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договорів оренди майна №2/2019 від 12.09.2019 та №74 від 01.06.2021;

- виконання позивачем умов договору оренди та надання відповідачу в строкове платне користування (оренду) частину нежитлових підвальних приміщень блоку обслуговування з кафе (підвал, літній навіс) інвентарний №10310009 та обладнання стіл з лавками (6 столів, 10 лавок), розташоване за адресою: вул. Київська, буд. 12-а, м. Умань, Черкаська обл. на підставі договору оренди майна №2/2019 від 12.09.2019;

- виконання позивачем умов договору оренди та надання відповідачу в оренду на території парку місце в розмірі 60 м кв. для здійснення торгівельних та інших послуг на підставі договору від 01.06.2021 №74;

- використання відповідачем орендованого майна з метою діяльності кафе.

- невиконання відповідачем свого обов`язку за договорами №2/2019 від 12.09.2019 та №74 від 01.06.2021 в частині сплати орендної плати та комунальних платежів.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення.

5.3. За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.4. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

5.5. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.6. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.7. У даній справі, враховуючи обставини, які визнають сторони, наявність чітких та переконливих доказів, суд дійшов висновку про доведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі господарських договорів оренди та неналежне виконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні зі сплати за користування майном.

5.8. Відповідач доказів на спростування тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не подав. З огляду на вказане суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

6.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

6.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

6.4. Дослідивши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

6.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

6.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.7. За змістом пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України, частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України, стаття 629 Цивільного кодексу України).

6.8. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини оренди.

6.9. Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

6.10. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

6.11. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

6.12. Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

6.13. Відповідно до частин 1 та 2 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди.

6.14. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частина 4 статті 286 Господарського кодексу України).

6.15. Оскільки орендоване майно є державною власністю до спірних правовідносин застосуванню підлягають також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законодавчим актом у сфері регулювання відносин, пов`язаних з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності.

6.16. Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

6.17. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

6.18. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.19. Згідно із статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

6.20. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.21. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

6.22. Частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

6.23. Норма частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України визначає як підставу звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

6.24. Для застосування норм ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України та звільнення наймача (орендаря) від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає, це такі обставини, за яких майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за ці обставини.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України викладена у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №914/2264/17, від 17.11.2020 у справі № 925/1289/19.

6.25. При цьому незалежними від волі орендаря обставинами є, зокрема, незаконне захоплення майна іншою особою, неповідомлення орендодавцем орендаря про права третіх осіб на майно (наприклад, право застави, при реалізації якого може накладатися арешт на майно, що унеможливлює доступ орендаря до нього), аварійний чи незадовільний технічний стан майна, правомірне зайняття приміщення третьою особою на підставі договору оренди, раніше укладеного з орендодавцем.

6.26. При настанні таких обставин вже після укладення договору оренди доказами на підтвердження неможливості використання майна можуть бути, зокрема, сертифікат торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, документально оформлені результати розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів, акт державного виконавця про арешт майна та його передачу третій особі на відповідальне зберігання, судове рішення у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні майном, висновок судової експертизи про аварійний стан об`єкта оренди, рішення компетентного державного органу про початок його реконструкції, реставрації чи капітального ремонту тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.08.2020 у справі №910/10657/19 та від 05.06.2018 у справі №905/1601/17.

6.27. 11.03.2020 Кабінет Міністрів України видав постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із відповідними змінами і доповненнями), якою з 12.03.2020 на усій території установлено з карантин.

6.28. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 14 такого змісту: "14. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

6.29. Законом України "Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік" №553-IX від 13.04.2020, який набрав чинності 18.04.2020, пункт 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: "14. Встановити, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб".

6.30. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" від 16.06.2020 №692-IX, який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: "14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.".

6.31. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину", встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (надалі постанова № 611): 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1; 2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. №786, здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

6.32. Згідно з п. 2 постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 орендодавцям державного майна постановлено забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

6.33. В додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків, зокрема, орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення: кафе, барів, кафе-барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи; кафе, барів, кафе-барів, закусочних, кафетеріїв, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи; ресторанів, ресторанів з нічним режимом роботи; їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

6.34. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" (надалі постанова № 634) установлено (п.1): 4) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації); 5) звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця; 6) У разі наявності на дату набрання чинності цією постановою переплати кошти зараховуються в рахунок орендної плати за майбутній період.

Визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 р. № 611 Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину (Офіційний вісник України, 2020 р., № 59, ст. 1878) (п. 15 постанови).

6.35. Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

6.36. Згідно із частиною 1 статті 49 Закону України Про Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

6.37. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6.38. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

6.39. Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 строки, визначенні статтями 257- 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

6.40. Згідно з частиною 7 розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою виникнення спору є укладення сторонами договорів оренди майна державної власності.

7.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування майном.

7.3. Розмір заборгованості відповідача є предметом спору між сторонами.

7.4. Позивач стверджує, що підставою для зменшення плати за користування майном державної власності на 50% у період карантину є звернення відповідача з такою вимогою. Відповідач наполягає, що зменшення розміру орендної плати у період карантину на 50% здійснюється незалежно від волевиявлення сторін в силу прямої вказівки у законодавстві.

7.5. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

7.6. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договорів оренди.

7.7. На підставі укладеного договору оренди від 12.09.20219 №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України, у відповідача виникло право користування державним майном - частиною нежитлових підвальних приміщень блоку обслуговування кафе (підвал, літній навіс) з обладнанням столів з лавками.

7.8. Відповідно до пункту п.3.4 договору від 12.09.20219 №2/2019 орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця.

7.9. Згідно із пунктом 5.17 договору від 12.09.20219 №2/2019 орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна та прилеглої до будинку території, надаванням послуг, сплатою податків та інших платежів.

7.10. Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців 19 днів, що діє з 12 вересня 2019 року до 31 серпня 2022 року включно.

7.11. Строк оренди закінчився 31.08.2022.

7.12. Твердження відповідача про повернення майна з оренди у травні 2022 року суд визнає недоведеними. Повернення ключів, без складення акту приймання-передачі майна з оренди, не є підставою припинення договору оренди та не утворює юридичного факту повернення майна з оренди.

7.13. За розрахунком позивача заборгованість відповідача зі сплати за користування майном за договором оренди від 12.09.20219 №2/2019 становить 92215,78 грн: за 2021 р.: серпень 7352,85 грн, вересень 9765,58 грн., жовтень 9853,47 грн, листопад 9932,30 грн, грудень 9991,89 грн; за 2022 р.: січень 10121,78 грн, лютий 9365,54 грн, березень 5373,25 грн, квітень 5539,82 грн, травень 5689,39 грн, червень 5865,77 грн, липень 3364,14 грн; та 31095,93 грн (29130,08 грн за послуги споживання електричної енергії + 756,42 грн за послуги водовідведення + 1209,43 грн по платі за землю) (а.с. 90);

7.14. Заперечуючи проти розрахунку позивача відповідач стверджував про зменшення орендної плати за договором №2/2019 на 50% на підставі п. 1 додатку 2 до постанови КМУ від 15.07.2020 №611, згідно з яким нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків.

7.15. За розрахунком відповідача заборгованість зі сплати за користування майном за договором оренди від 12.09.20219 №2/2019 за період серпень 2021 р. - травень 2022 р. становить 40344,51 грн (за серпень 2021 р = 9649,78 грн 50% = 4824,89 грн 2296,93 грн (03.11.2021 відповідач сплатив) = 2537,96 грн; за вересень 2021 року = 9765,58 грн 50% = 4882,79 грн; за жовтень 2021 року = 9853,47 грн 50% = 4926,73 грн; за листопад 2021 року = 9932,30 грн 50% = 4966,15 грн; за грудень 2021 року = 9991,89 грн 50% = 4995,95 грн; за січень 2022 року = 10121,78 грн 50% = 5060,89 грн; за лютий 2022 року = 9365,54 грн 50% = 4682,82 грн; за березень 2022 року = 5373,25 грн 50% = 2686,62 грн; за квітень 2022 року = 5539,82 грн 50% = 2769,91 грн; за травень 2022 року = 5689,39 грн 50% = 2844,69 грн.

7.16. У період користування майном з серпня 2021 року по серпень 2022 року на всій території України діяв карантин, запроваджений з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19).

7.17. Відповідно до постанови №611 в період дії карантину для орендарів за переліком згідно з додатком 2 нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється в розмірі 50 відсотків від суми нарахованої орендної плати.

7.18. Використовуючи нерухоме державне майно для розміщення кафе, відповідач мав право на зменшення орендної плати на 50 відсотків.

7.19. За змістом постанови № 611 зменшення на 50% плати за користування нерухомим державним майном не ставиться у залежність від звернення орендаря до орендодавця із такою заявою. Відповідно до пункту 2 постанови № 611 орендодавців державного майна зобов`язано забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

7.20. Постанова № 611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод. Нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

Такі висновки сформовані у постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі №910/13397/20.

7.21. Отже, згідно з постановою № 611, починаючи з дати встановлення карантину, нарахування орендної плати відповідачу за договором оренди підлягало здійсненню у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати.

7.22. Відповідно до постанови № 634 на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації); звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця; у разі наявності на дату набрання чинності цією постановою переплати кошти зараховуються в рахунок орендної плати за майбутній період.

7.23. Цією ж постановою з 01.06.2022 визнано такою, що втратила чинність, постанову № 611.

7.24. Отже, у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 діяло дві постанови Кабінету Міністрів України №611 та №634, які встановлювали зменшення розміру орендної плати на 50%.

7.25. Позивач не зменшив відповідачу орендну плату на 50 відсотків на час дії карантину відповідно до вимог постанови № 611, проте зменшив орендну плату на 50 відсотків на підставі постанови № 634.

7.26. На підставі філологічного (граматичного) тлумачання змісту постанов № 611 та 634 сул установив, що кожна з них встановлює зменшення розміру орендної плати на 50 відсотків від розміру встановленого договором. Внаслідок такого тлумачення й одночасного застосування положень обох постанов розмір орендної плати зменшиться до нуля. З урахуванням позиції відповідача у відзиві на позовну заяву, принципів розумності, справедливості та добросовісності суд дійшов висновку про застосування норм постанов 611 та 634 послідовно, зменшуючи розмір орендної плати на 50 відсотків на підставі постанови № 634 від розміру орендної плати, зменшеної внаслідок застосування постанови № 611.

7.27. Здійснивши власний розрахунок розміру заборгованості відповідача з орендної плати з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України №611 та №634, суд установив його розмір за договором оренди №2/2019 від 12.09.2019 у розмірі 49591,00 грн (за 2021 р.: серпень 2527,96 грн (9669,12 грн : 50% = 4824,89 грн - 2296,93 грн сплачено відповідачем) + вересень 4882,79 грн (9765,58 грн : 50%) + жовтень 4926,74 грн (9853,47 грн : 50%) + листопад 4966,15 грн (9932,30 грн : 50%) + грудень 4995,95 грн (9991,89 грн : 50%) + (за 2022 р.: січень 5060,89 грн (10121,78 грн : 50%) + лютий 4699,37 грн (4337,88 грн ( (10121,78 грн :28 днів=361,49 грн за день) x 24 дні = 8675,76 грн: 50% ) + 361,49 грн (361,49 грн x 4 дні : 50% за період воєнного стану : 50% за дію карантину) + березень 2686,63 грн (5373,25 грн : 50% за дію карантину) + квітень - 2769,91 грн (5539,82 грн : 50%) + травень - 2844,70 грн (5689,39 грн : 50 %) + червень - 5865,77 грн + липень 3364,14 грн (5906,83 грн 2542,69 грн сплачено відповідачем) + серпень 0,00 грн (5971,81 грн 5971,81 грн сплачено відповідачем).

7.28. Відповідно до пункту 3.7 договору від 12.09.20219 №2/2019 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

7.29. За прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором №2/2019 за період з серпня 2021 року по липень 2022 року позивач нарахував 32686,29 грн пені, за період з 01.08.2021 по 31.12.2022 - 20308,81 грн інфляційних втрат та 2599,00 грн 3% річних;

7.30. Заперечуючи проти розрахунку позивача, відповідач здійснив власний розрахунок: 7299,77 грн пені за період з 31.12.2021 по 31.12.2022, 6769,88 грн інфляційних втрат та 118,66 грн 3% річних за період з 01.07.2022 по 31.12.2022;

7.31. Суд установив, що розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №2/2019 позивач здійснив без урахування шестимісячного строку, встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, та із розрахунку розміру орендної плати, без урахування вимог постанови № 611.

7.31. Здійснивши власний розрахунок пені за договором №2/2019, з урахуванням встановленої судом суми боргу, вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та періоду прострочення заявленого позивачем, суд установив, що розмір пені за період з 01.09.2021 по 31.12.2022 становить 8303,14 грн (за 2021 рік: серпень: за період з 01.09.2021 по 02.11.2021: 140,38 грн (19,04 грн (4824,89 (сума боргу) x (2 x 8,00 облікова ставка НБУ : 365) x 9 днів (прострочення) : 100) + 121,35 грн (4824,89 (сума боргу) x (2 x 8,50 облікова ставка НБУ : 365) x 54 днів (прострочення) : 100) + за період з 03.11.2021 по 28.02.2022: 149,95 грн (43,56 грн (2527,96 (сума боргу) x (2 x 8,50 облікова ставка НБУ : 365) x 37 днів (прострочення) : 100)+ 52,36 грн (2527,96 (Сума боргу) x (2 x 9,00 облікова ставка НБУ : 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 54,02 грн (2527,96 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 39 днів (прострочення) : 100) + вересень: за період з 01.10.2021 по 31.03.2022: 447,61 грн (159,19 грн 4882,79 (сума боргу) x (2 x 8,50 облікова ставка НБУ : 365) x 70 днів (прострочення) : 100) + 101,13 грн (4882,79 (сума боргу) x (2 x 9,00 облікова ставка НБУ: 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 187,29 грн (4882,79 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 70 днів (прострочення) : 100) + жовтень:за період з 01.11.2021 по 30.04.2022: 461,49 грн (89,49 грн (4926,74 (сума боргу) x (2 x 8,50 облікова ставка НБУ: 365) x 39 днів (прострочення) : 100) + 102,04 грн (4926,74 (сума боргу) x (2 x 9,00 облікова ставка НБУ: 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 269,96 грн (4926,74 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 100 днів (прострочення) : 100) + листопад: за період з 01.12.2021 по 31.05.2023: 480,15 грн (20,82 грн (4966,15 (сума боргу) x (2 x 8,50 облікова ставка НБУ : 365) x 9 днів (прострочення) : 100) + 102,86 грн (4966,15 (сума боргу) x (2 x 9,00 облікова ставка НБУ: 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 356,47 грн (4966,15 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ : 365) x 131 днів (прострочення) : 100)+ грудень: за період з 01.01.2022 по 30.06.2022: 604,99 грн (49,28 грн (4995,95 (сума боргу) x (2 x 9,00 облікова ставка НБУ: 365) x 20 днів (прострочення) : 100)+ 364,09 грн (4995,95 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 133 днів (прострочення) : 100) + 191,63 грн (4995,95 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ: 365) x 28 днів (прострочення) : 100) + січень: за період з 01.02.2022 по 31.07.2022: 747,35 грн (338,32 грн (5060,89 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 122 днів (прострочення) : 100) + 409,03 грн (5060,89 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ : 365) x 59 днів (прострочення) : 100) + лютий: за період з 01.03.2022 по 31.08.2022: 821,42 грн (242,05 грн (4699,37 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 94 днів (прострочення) : 100) + 579,37 грн (4699,37 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ : 365) x 90 днів (прострочення) : 100) + березень: за період з 01.04.2022 по 30.09.2022: 534,38 грн (92,74 грн (2686,63 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 63 днів (прострочення) : 100) + 441,64 грн (2686,63 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ : 365) x 120 днів (прострочення) : 100) + квітень: за період з 01.05.2022 по 31.10.2022: 623,04 грн (50,09 грн (2769,91 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 33 днів (прострочення) : 100) + 572,95 грн (2769,91 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ : 365) x 151 днів (прострочення) : 100) + травень: за період з 01.06.2022 по 30.11.2022: 708,45 грн (3,12 грн (2844,70 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ : 365) x 2 днів (прострочення) : 100) + 705,33 грн (2844,70 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ: 365) x 181 днів (прострочення) : 100) + червень: за період з 01.07.2022 по 31.12.2022: 1478,50 грн (5865,77 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ : 365) x 184 днів (прострочення) : 100)+ липень: за період з 01.08.2022 по 31.12.2022: 705,09 грн (3364,14 (сума боргу) x (2 x 25,00 облікова ставка НБУ: 365) x 153 днів (прострочення) : 100).

7.32. Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №2/2019 суд установив, що розмір інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення з урахуванням суми боргу становить:

- 1335,20 грн 3 % річних за період з 01.08.2021 по 31.12.2022 (за 2021 рік: серпень: 24,98 грн за період з 01.09.2021 по 02.11.2021 (4824,89 (сума боргу) x 3 % x 63 дні прострочення : 365 : 100) + 88,10 грн за період з 03.11.2021 по 31.12.2022 (2527,96 (сума боргу) x 3 % x 424 дні прострочення: 365 : 100) + вересень: 183,41 грн за період з 01.10.2021 по 31.12.2022 (4882,79 (сума боргу) x 3 % x 457 днів прострочення: 365 : 100) + жовтень: 172,50 грн за період з 01.11.2021 по 31.12.2022 (4926,74 (сума боргу) x 3 % x 426 днів прострочення: 365 : 100) + листопад: 161,64 грн за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 (4966,15 (сума боргу) x 3 % x 396 днів прострочення: 365 : 100) + грудень: 149,88 грн за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (4995,95 (сума боргу) x 3 % x 365 днів прострочення: 365 : 100) + за 2022 рік: січень: 138,93 грн за період з 01.02.2022 по 31.12.2022 (5060,89 (сума боргу) x 3 % x 334 днів прострочення: 365 : 100) + лютий: 118,19 грн за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 (4699,37 (сума боргу) x 3 % x 306 днів прострочення: 365 : 100) + березень: 60,73 грн за період з 01.04.2022 по 31.12.2022 (2686,63 (сума боргу) x 3 % x 275 днів прострочення: 365 : 100) + квітень: 55,78 грн за період з 01.05.2022 по 31.12.2022 (2769,91 (сума боргу) x 3 % x 245 днів прострочення: 365 : 100) + травень: 50,04 грн за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 (2844,70 (сума боргу) x 3 % x 214 днів прострочення: 365 : 100) + червень: 88,71 грн за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 (5865,77 (сума боргу) x 3 % x 184 дні прострочення: 365 : 100) + липень: 42,31 грн за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 (3364,14 (сума боргу) x 3 % x 153 дні прострочення: 365 : 100);

- 10514,05 грн інфляційні втрати за період з 01.09.2021 по 31.12.2022 (за 2021 рік: серпень: 101,84 грн за період з 01.09.2021 по 02.11.2021 (4824,89 (сума боргу) x 1.02110800 - 4824,89) + 717,48 грн за період з 03.11.2021 по 31.12.2022 (2527,96 (сума боргу) x 1.28381767 - 2527,96) + вересень: 1442,24 грн за період з 01.10.2021 по 31.12.2022 (4882,79 (сума боргу) x 1.29537202 - 4882,79) + жовтень: 1398,30 грн за період з 01.11.2021 по 31.12.2022 (4926,74 (сума боргу) x 1.28381767 - 4926,74) + листопад: 1358,88 грн за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 (4966,15 (сума боргу) x 1.27362864 - 4966,15) + грудень: 1329,08 грн за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (4995,95 (сума боргу) x 1.26603244- 4995,95) + за 2022 рік: січень: 1264,14 грн за період з 01.02.2022 по 31.12.2022 (5060,89 (сума боргу) x 1.24978523- 5060,89) + лютий: 1081,34 грн за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 (4699,37 (сума боргу) x 1.23010358 - 4699,37) + березень: 475,89 грн за період з 01.04.2022 по 31.12.2022 (2686,63 (сума боргу) x 1.17713261 - 2686,63) + квітень: 392,60 грн за період з 01.05.2022 по 31.12.2022 (2769,91 (сума боргу) x 1.14173871 - 2769,91) + травень: 317,82 грн за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 (2844,70 (сума боргу) x 1.11172221- 2844,70) + червень: 459,26 грн за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 (5865,77 (сума боргу) x 1.07829506 - 5865,77) + липень: 238,18 грн за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 (3364,14 (сума боргу) x 1.07079947- 3364,14).

7.33. За користування майном за договором оренди від 01.06.2021 №74 відповідач не сплатив позивачу орендну плату за жовтень 2021 року у розмірі 10000,00 грн.

7.34. За прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди №74 від 01.06.2021 за період з 06.10.2021 по 31.12.2022 позивач нарахував 4129,04 грн пені, 2863,67 грн інфляційних втрат та 371,00 грн 3% річних.

7.35. Заперечуючи проти розрахунку позивача, відповідач здійснив власний розрахунок: 454,79 грн пені за період з 10.12.2021 по 04.03.2022, 755,22 грн інфляційних втрат та 25,48 грн 3% річних за період з січня по березень 2022 року.

7.36. Суд установив, що розрахунок пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №74 позивач здійснив без урахування шестимісячного строку, встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

7.37. Здійснивши власний розрахунок пені відповідно до статті 232 Господарського кодексу України за договором №74 суд установив, що розмір пені за період з 06.10.2021 по 06.04.2022 прострочення з урахуванням суми боргу становить 926,30 грн (302,74 грн (10000,00 (сума боргу) x (2 x 8,50 облікова ставка НБУ: 365) x 65 днів (прострочення) : 100) + 207,12 грн (10000,00 (сума боргу) x (2 x 9,00 облікова ставка НБУ: 365) x 42 днів (прострочення) : 100) + 416,44 грн (10000,00 (сума боргу) x (2 x 10,00 облікова ставка НБУ: 365) x 76 днів (прострочення) : 100).

7.38. Позивач у позові за договором №74 нарахував та просив стягнути з відповідача на користь позивача 2863,67 грн інфляційних втрат та 371,00 грн 3% річних.

7.39. Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 74 суд установив, що розмір інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення з урахуванням суми боргу становить: 371,51 грн 3 % річних за період з 06.10.2021 по 31.12.2022 (10000,00(сума боргу) x 3 % x 452 дні прострочення : 365 : 100); 2953,72 грн інфляційних втрат за період з 06.10.2021 по 31.12.2022 (10000,00 (сума боргу) x 1.000,00).

7.40. Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

7.41. Оскільки розмір позовних вимог в частині інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №74 є меншим, аніж їх розмір встановлений судом, суд, з урахуванням меж заявлених вимог, при вирішенні спору враховує розмір інфляційних втрат заявлений позивачем.

7.42. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

7.43. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

7.44. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на отримання плати за користування майном у строк та в розмірі встановленому договором.

7.45. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

7.46. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

7.47. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

7.48. З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, 7 розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог про стягнення пені задоволенню не підлягають, з огляду на продовження законодавцем строків позовної давності на строк дії карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19).

7.49. Право та умови за яких суд може зменшити штрафні санкції передбачені у статті 233 Господарського кодексу України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

7.50. Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

7.51. Велика Палата Верховного Суду у справі № 902/417/18 (постанова від 18.03.2020) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

7.52. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тобто його дискреційними повноваженнями, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

7.53. Суду враховує ступінь виконання зобов`язання боржником; строк виконання відповідачем зобов`язання, який настав у період з 01.09.2021 та з 06.10.2021. Станом на день розгляду справи відповідач свого обов`язку зі сплати за користування майном не виконав,

7.54. Тривале невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування майном державної власності істотно порушує майнові інтереси позивача, особливо враховуючи стрімкі інфляційні процеси в державі, що зумовлює його право як кредитора у зобов`язанні нарахувати штрафні санкції за весь час прострочення.

7.54. Обставин, які мають істотне значення, за яких можливе зменшення неустойки, суд не встановив.

7.55. Майновий стан відповідача суд не визнає обставиною, що зумовлює зменшення розміру штрафних санкцій.

7.56. Враховуючи викладене, суд не встановив обставин, з якими закон пов`язує право суду зменшити розмір штрафних санкцій.

7.57. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов переконання про порушення відповідачем господарського зобов`язання внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання зі сплати за користування майном за договорами оренди №2/2019 та №74. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на отримання плати за користування майном у строк та у розмірі встановленому договором.

7.58. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 178905,81 грн, зокрема 92215,78 грн основного боргу з орендної плати відповідно до договору оренди №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 12.09.2019, 32686,29 грн пені, 20308,81 грн інфляційних втрат, 2599,00 грн 3% річних та 31095,93 грн комунальних платежів, суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову у розмірі 100839,30 грн, зокрема 49591,00 грн основного боргу з орендної плати відповідно до договору оренди №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 12.09.2019, 8303,14 грн пені, 10514,05 грн інфляційних втрат, 1335,20 грн 3% річних та 31095,93 грн комунальних платежів.

7.59. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 17363,71 грн, зокрема 10000,00 грн основного боргу з орендної плати відповідно до договору № 74 від 01.06.2021, 4129,04 грн пені, 2863,67 грн інфляційних втрат, 371,00 грн 3% річних, суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову у розмірі 14160,97 грн, зокрема 10000,00 грн основного боргу з орендної плати відповідно до договору № 74 від 01.06.2021, 926,30 грн пені, 2863,67 грн інфляційних втрат, 371,00 грн 3% річних.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. За подання позову до суду позивач на підставі платіжного доручення №429 від 23.11.2022 сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн (а. с. 62).

8.2. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.3. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1290,12 грн.

8.4. У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат від 01.11.2022, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи (а. с. 110) позивач вказав орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн, на підтвердження понесення яких надав докази: договір про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022 (а.с.105-107), акт приймання передачі послуг від 30.12.2022 за договором про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022 (а.с. 112), платіжне доручення №441 від 30.11.2022 (а.с. 111).

8.5. Дослідивши письмові докази суд установив обставини укладення та виконання сторонами договору про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022.

8.6. Відповідно до умов договору адвокат Непокульчицький Валерій Саввович (далі адвокат) надав Національному дендрологічному парку "Софіївка" НАН України (клієнту) юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, код ДК 021:2015 (СРV200-8.

8.7. Відповідно до пункту 4.1 договору про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022 розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту становить 30000,00 грн у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг, витраченого адвокатом часу та не залежить від кінцевого результату, наданих юридичних послуг адвокатом.

8.8. Оплата за даним договором здійснюється згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) (пункт 4.2 договору про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022).

8.9. Згідно з пунктом 4.3 договору про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022 сума, вказана в п. 4.1 даного договору є гонораром адвоката за надання юридичної допомоги.

8.10. На підставі поданих позивачем письмових доказів суд установив виникнення між позивачем та адвокатом зобов`язальних правовідносин на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги. Виконання зобов`язання адвокатом підтверджено актом приймання передачі послуг від 30.12.2022 за договором про надання правничої (правової) допомоги №12 від 01.11.2022, підписаного обома сторонами. Розмір наданих послуг адвокатом, погоджений сторонами, становить 30000,00 грн.

8.11. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

8.12. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

8.13. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).

8.14. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

8.15. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

8.16. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.17. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

8.18. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

8.19. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

8.19. На виконання вимог статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві вказав попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, які поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 30000,00 грн.

8.20. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

8.21. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

8.22. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

8.23. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

8.24. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

8.25. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

8.26. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

8.27. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач подав договір про надання правничої (правової) допомоги, акт приймання передачі послуг за договором про надання правничої (правової), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, платіжне доручення.

8.28. Розмір витрат позивача на правову допомогу адвоката становить 30000,00 грн.

8.29. Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

8.30. Згідно із попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат витрати, пов`язані з розглядом справи: на професійну правничу допомогу, становлять 30000,00 грн з розрахунку 1000,00 грн за одну годину роботи адвоката. У розрахунку вказано, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних і які будуть виконані адвокатом Непокульчицьким В.С. та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги:

- зустріч з адвокатом Непокульчицьким В.С., консультація, ознайомлення та вивчення документів, узгодження процесуальної позиції (5 години) -5000, 00 грн;

- збирання доказів для складання позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, комунальних послуг та штрафних санкцій, складання клопотань про витребування доказів - підготовка та подання, направлення запитів (5 години) -5000, 00 грн;

- підготовка, написання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, комунальних послуг та штрафних санкцій (5 годин)- 5000, 00 грн;

- підготовка, написання та подання відповіді на відзив у справі про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, комунальних послуг та штрафних санкцій (5 годин) -5000, 00 грн;

- участь адвоката Непокульчицького В.С., як представника позивача Національного дендрологічного парку "Софіївка" НАН України у судових засіданнях першої інстанції при розгляді справи орієнтовно в п`яти судових засідання (з розрахунку 1 судове засідання триває 2 години = 2000,00 грн, а п`ять засідань = 10000,00 грн) - 10000,00 грн.

8.31. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

8.32. Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

8.33. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

8.34. Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

8.35. Інститут розподілу судових витрат покликаний компенсувати сторонам господарського процесу понесені судові витрати й зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката. За наслідками розподілу судових витрат суд присуджує стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, понесенні судової витрати. За наслідками розподілу судових витрат суд не присуджує такі витрати адвокату. Відносини між адвокатом та клієнтом є зобов`язальними, підставою їх виникнення є договір надання правової допомоги. Відповідно до змісту принципу свободи договору ціна послуг адвоката (професійної правничої дороги) формується адвокатом із врахуванням витрат адвоката на надання правової допомоги, обов`язкових податків та зборів та встановлюється у договорі між адвокатом та клієнтом.

8.36. При визначенні співмірності витрат на правову допомогу суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

8.37. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України від 26.02.2015); Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; (East/WestAllianceLimited проти України від 02.06.2014); Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Лавентс проти Латвії від 28.11.2002).

8.38. Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

8.39. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

8.40. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

8.41. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

8.42. Заяви про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач не подав.

8.43. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

8.44. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

8.45. Розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

8.46. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

8.47. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

8.48. Витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн, зокрема в частині підготовки, написанні та поданні позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, комунальних послуг та штрафних санкцій тривалістю 5 годин у розмірі 5000,00 грн; підготовки, написанні та поданні відповіді на відзив тривалістю 5 годин у розмірі 5000,00 грн; участі представника позивача адвоката Непокульчицького В.С. у судових засіданнях у режимі відеоконференції при розгляді справи 25.04.2023, 25.05.2023 та 31.05.2023, тривалістю 2 години у розмірі 2000,00 грн суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

8.49. Понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн, зокрема в частині зустрічі з адвокатом Непокульчицьким В.С., консультації, ознайомлення та вивчення документів, узгодженні процесуальної позиції тривалістю 5 години у розмірі 5000,00 грн; збирання доказів для складання позовної заяви, складанні клопотань про витребування доказів, підготовки та поданні, направленні запитів тривалістю 5 години у розмірі 5000,00 грн; участі представника позивача адвоката Непокульчицького В.С. у судових засіданнях першої інстанції при розгляді справи орієнтовно в п`яти судових засідання (з розрахунку 1 судове засідання триває 2 години = 2000,00 грн, а п`ять засідань = 10000,00 грн) у розмірі 8000,00 грн, суд визнає недоведеними та необґрунтованими.

8.50. З урахуванням наведеного, розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, становить 12000,00 грн.

8.50. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.51. Керуючись пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, у розмірі 12000,00 грн суд покладає на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних та стягує з відповідача на користь позивача 6240,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, решту 5760,00 грн покладає на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Галузінського Ігоря Валентиновича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Національного дендрологічного парку "Софіївка" Національної академії наук України (ідентифікаційний код 03534653, адреса місцезнаходження: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Київська, 12А):

-100839,30 грн (сто тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень 30 копійок), зокрема 49591,00 грн (сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто одну гривню 00 копійок) основного боргу з орендної плати відповідно до договору оренди №2/2019 майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 12.09.2019, 8303,14 грн (вісім тисяч триста три гривні 14 копійок) пені, 10514,05 грн (десять тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 05 копійок) інфляційних втрат, 1335,20 грн (тисяча триста тридцять п`ять гривень 20 копійок) 3% річних та 31095,93 грн (тридцять одну тисячу дев`яносто п`ять гривень 93 копійки) комунальних платежів;

-14160,97 грн (чотирнадцять тисяч сто шістдесят гривень 97 копійок), зокрема 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) основного боргу з орендної плати відповідно до договору № 74 від 01.06.2021, 926,30 грн (дев`ятсот двадцять шість гривень 30 копійок) пені, 2863,67 грн (дві тисячі вісімсот шістдесят три гривні 67 копійок) інфляційних втрат, 371,00 грн (триста сімдесят одну гривню 00 копійок) 3% річних;

- 1290,12 (тисяча двісті дев`яносто гривень 12 копійок) витрат зі сплати судового збору, 6240,00 грн (шість тисяч двісті сорок гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 12.06.2023.

Суддя А.І. Гладун