ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2023 Справа № 914/2177/21

За скаргою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів

про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

у справі № 914/2177/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ашан Україна Гіпермаркет, м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , м. Львів,

про стягнення заборгованості у розмірі 229 534, 38 грн.

Cуддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Альховської І.Б.

Представники:

від заявника (відповідача): Горбач А.В., Вихованський К.В. - представник;

від позивача: не з`явився.

від приватного виконавця: Пиць А.А.,Чорна Н.М. - представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано скаргу про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 914/2177/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, скаргу передано на розгляд судді Манюку П.Т.

Ухвалою суду від 13.04.2023 скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 914/2177/21 залишено без руху, надано скаржнику строк, до 10 днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, для усунення недоліків, а саме уточнити вимоги скарги, які мають бути розглянуті судом.

28.04.2023 скаржником через канцелярію суду подано уточнення до скарги про встановлення судового контролю, в яких він просить суд зобов`язати приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича надати господарському суду звіт про зупинення вчинення виконавчого провадження ВП № 69904886, а в заяві від 07.06.2023 скаржник просить суд зобов`язати приватного виконавця надати повний звіт про хід виконавчого провадження.

Крім цього, 01.05.2023 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржником) подано клопотання про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2022 № ВП 69904886 у даній справі до розгляду Франківським районним судом м. Львова справи № 465/1569/23.

Ухвалою суду від 03.05.2023 відмовлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження. Скаргу прийнято до розгляду та її розгляд призначено на 15.05.2023.

Подальший хід розгляду скарги описано у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 07.06.2023 скаржник та його представник з`явилися, просили вимоги скарги задовольнити з підстав викладених у самій скарзі, доповненнях до скарги та усних поясненнях.

У судове засідання 07.06.2023 приватний виконавець та його представник з`явилися, заперечили щодо задоволення скарги з підстав викладених у письмових та усних поясненнях.

У судове засідання 07.06.2023 представник позивача не з`явився, 12.05.2023 на адресу суду скерував пояснення на скаргу в яких просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши скаргу, суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2021 у справі № 914/2177/21, з урахуванням ухвали Західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022, задоволено позовні вимоги та стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ашан Україна Гіпермаркет (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 15-А, ідентифікаційний код 35442481) 170 577,18 грн заборгованості за договором суборенди приміщення, 140, 96 грн 3 % річних, 704,80 грн пені, 38 111,44 грн штрафу та 2 270,00 судового збору.

На виконання цього рішення видано відповідний наказ від 16.05.2022.

10.04.2023 на адресу господарського суду надійшла скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 914/2177/21. В обґрунтування поданої скарги Фізична особа підприємець ОСОБА_1 вказує на те, що приватний виконавець Пиць А.А. провів державну реєстрацію неподільного приміщення в розмірі 1/2 за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , котре належить його дружині ОСОБА_2 . Про це приватний виконавець не повідомляв ні сторони, ні господарський суд, на підставі наказу якого триває виконавче провадження. Таким чином, ОСОБА_2 , де-факто, стала боржником у даній справі, проте жодного статусу не набула. Жодною ухвалою господарського суду чи постановою приватного виконавця її не було залучено до процесу. Неправомірна бездіяльність та дії приватного виконавця Пиць А.А. потребують реагування з боку господарського суду шляхом застосування судового контролю, а саме слід зобов`язати останнього надати до суду звіт про хід виконавчого провадження (з урахуванням доповнень скаржника до скарги).

В запереченнях на скаргу приватний виконавець Пиць А.А. зазначає, що 21.09.2022 ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69904886 з примусового виконання наказу № 914/2177/21, виданого 16.05.2022 року Господарським судом Львівської області, про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ашан Україна Гіпермаркет 170 577,18 грн заборгованості за договором суборенди приміщення, 140, 96 грн 3 % річних, 704,80 грн пені, 38 111, 44 грн штрафу та 2 270,00 судового збору.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена 22.09.2022 приватним виконавцем на адресу стягувача та боржника.

Відповідно до ухвали від 07.12.2022 № 914/2177/21, винесеної Господарським судом Львівської області, було визначено частку боржника ОСОБА_1 у розмірі 1/2 у нерухомому майні - нежитлових приміщеннях, загальною площею 134,6 м. кв., за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення № 147, що належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності для виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 № 914/2177/21.

27.12.2022 приватним виконавцем направлено на адресу боржника вимогу від 26.12.2022 в якій зазначено, що 29.12.2022 у період з 09.00 по 18.00 приватним виконавцем Пиць A.A. здійснюватиметься вихід за адресою: АДРЕСА_3 з метою проведення опису майна. Відтак, боржник 29.12.2022 у період з 09.00 по 18.00 повинен забезпечити доступ до вищенаведеного нерухомого майна; надати інформацію про наявне у боржника рухоме майно на яке можна звернути стягнення для виконання вимог виконавчого документа. Також приватний виконавець Пиць A.A. повідомив боржника, що для домовленості з виконавцем про точний час надання доступу до майна боржника він може перетелефонувати йому. Попри те, боржник не відреагував на вказану вимогу виконавця, доступ до свого майна не забезпечив.

29.12.2022 приватним виконавцем Пиць A.A. винесено постанову про опис та арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження. Згідно вказаної постанови описано:

- 1/2 частка нежитлового приміщення, загальною площею 134,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення № 147.

У зв`язку із тим, що у строки, встановлені законодавством сторони не дійшли згоди щодо визначення вартості описаного та арештованого майна та не повідомили приватного виконавця про визначену ними вартість майна, 11.01.2023 приватним виконавцем Пиць A.A. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного та арештованого майна, що належить боржнику. Даною постановою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 з метою визначення та надання в процесі примусового виконання рішення суду вартості зазначеного вище описаного та арештованого майна боржника.

24.01.2023 приватним виконавцем направлено на адресу боржника вимогу від 21.01.2023 в якій зазначено, що 03.02.2023 у період з 09.00 по 18.00 приватним виконавцем Пиць A.A. разом з суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 здійснюватиметься вихід за адресою: АДРЕСА_3 з метою проведення опису майна. У зв`язку з тим приватний виконавець вимагав від боржника 03.02.2023 у період з 09.00 по 18.00 забезпечити доступ до вищенаведеного нерухомого майна. Боржник на вказану вимогу жодним чином не відреагував.

03.02.2023 за місцезнаходженням майна боржника приватним виконавцем було складено акт.

Аналогічна вимога від 09.02.2023 була направлена виконавцем на адресу боржника 13.02.2023 в якій приватний виконавець вимагав від боржника 14.02.2023 у період з 09.00 по 18.00 забезпечити доступ до вищенаведеного нерухомого майна. Однак, боржник не відреагував на вказану вимогу виконавця, доступ до свого майна не забезпечив. Суб`єктом оціночної діяльності Швець І. 3. виготовлено звіт про визначення вартості описаного та арештованого майна боржника. Згідно звіту ринкова вартість арештованого нежилого приміщення станом на 07.02.2023 становить 1 540 635,00 грн.

09.02.2023 приватним виконавцем, відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, на адресу стягувача та боржника скеровано повідомлення про визначення вартості майна. В подальшому, спірне майно приватним виконавцем винесено на прилюдні торги.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частинах 1, 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, та розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно ч. 1, ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1. 4. 6. 8. 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2. 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону - до розгляду питання по суті.

Таким чином, зупинення виконавчого провадження відбувається тільки у випадку вибуття однієї із сторін у виконавчому провадженні.

Звертаючись із відповідною скаргою на бездіяльність приватного виконавця та встановлення судового контролю Горбач A.B. не надав приватному виконавцю та суду жодних доказів того, що боржник у даному виконавчому провадженні вибув, не зважаючи на те, що такі докази є основною підставою для зупинення виконавчого провадження.

Разом з тим, ухвалами Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 та від 23.05.2023 у справі № 914/2177/21 було відмовлено в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником дружиною ОСОБА_2 .

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 у справі № 918/600/15 суд касаційної інстанції відхилив доводи касаційної скарги про те, що сам лише факт звернення заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником, є безумовною підставою для зупинення виконавчих дій, з огляду на приписи ст. 19 Конституції України та ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, оскільки, державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України Про виконавче провадження, а й у відповідності до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження та балансу їх інтересів.

Розділом VI ГПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339 ГПК України).

Суд зауважує, що ні Господарським процесуальним кодексом України, ні Законом України Про виконавче провадження не передбачено такої норми як надання суду звіту приватним виконавцем. Отримати необхідну інформацію про виконавчі дії боржник міг самостійно на сайті https://asvpweb.miniust.gov.ua/search-debtors, в додатку ДІЯ, або звернувшись письмово до виконавця в порядку ст.19 Закону України Про виконавче провадження.

Крім цього, суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковість виконання судових рішень встановлена у статтях 2, 18 ГПК України, статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України вказує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013).

Зокрема, у Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 02.06.2016 № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною 2 якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин 1,2 статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних oрганізаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (постанова Верховного Суду від 08.10.2019 року у справі № 19/5009/1481/11).

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, ЄСПЛ повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, від 05.07.2012).

З огляду на наведене, принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у приватного виконавця Пиць A.A. не було достатніх правових підстав для зупинення виконавчого провадження. Однак, у приватного виконавця, в силу статті 18 Закону України Про виконавче провадження, існував законодавчо визначений обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що останнім і було зроблено. Таким чином, приватний виконавець правомірно не здійснив зупинення виконавчого провадження, у зв`язку з чим доводи скаржника є необґрунтованими, тому у задоволенні скарги слід відмовити. Інші доводи скаржника, викладені у скарзі, належними доказами не підтверджені, а питання правомірності оцінки майна є предметом дослідження Франківським районним судом міста Львова у справі № 465/1569/23.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Як передбачено п.1 ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 342, 343 ГПК України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 914/2177/21 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13 червня 2023 року.

Суддя Манюк П.Т.