ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.06.2023 Справа № 908/1846/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (вул. Незалежної України, буд. 72-А, м. Запоріжжя, 69035, ; електронна пошта: )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (Несторівський провулок, буд. 3-5, м. Київ, 04053; ; електронна пошта: )

про стягнення 106 515,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення 106 515,21 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 справу №908/1846/23 розподілено судді Проскурякову К.В.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї матеріалами суд вирішив наступне.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що інспекцією у період з 13.04.2021 по 16.04.2021 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПАТ «УКРНАФТА» (, адреса запорізького офісу: 69005, м. Запоріжжя, бул. Центральний, 9-а (юридична адреса: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5). Перевіркою встановлено, що від технологічного обладнання та об`єктів, пов`язаних з утворенням забруднюючих речовин промислового АЗС № 07/071 ПАТ «УКРНАФТА» 70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Чкалова, 30 здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ч. 4 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», про що детально зазначено у Розділі «Опис виявлених порушень» акту перевірки № 06/1-14/211/21 від 16.04.2021. За результатами перевірки винесено припис №06/1-14/211/21 від 22.04.2021. Інспекцією при проведенні перевірки дотримання законодавства про охорону навколишнього природного середовища враховувалися наступні відомості: звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин на відділені реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» - АЗС №07/071 від 2019 року, який зареєстрований Департаментом екології та природних ресурсів ЗОДА у 2019 році; дозвіл № -111 від 08.02.2014 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Промислового майданчику АЗС №07/071 за адресою: 70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Чкалова, 30 (на час перевірки дозвіл вже закінчився, термін дії - до 07.02.2019). Згідно з приписами «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 28.04.2020 № 277, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2020 за № 414/34697, сума заподіяних державі збитків промислового майданчика АЗС № 07/071 ПАТ «Укрнафта» за період з 15.05.2020 по 13.12.2021 включно, становить 106 515,21 грн. З урахуванням викладеного, посилаючись на ст.ст. 13, 16, 131-1 Конституції України, ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 10, 11, 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст.ст. 11, 15, 16, 96, 1166 Цивільного кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Позивач в обґрунтування підсудності цього позову Господарському суду Запорізької області посилається на ч. 8 ст. 29 ГПК України та зазначив, що юридична адреса відповідача зареєстрована: Несторівський провулок, буд. 3-5, м. Київ, 04053, проте заподіяна державі шкода за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціального органу державної влади настала за адресою: 70450, Запорізька область, смт. Кушугум, вул. Гоголя, 2ж.

Згідно з ч. 8 ст. 29 ГПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

У Науково-практичному коментарі Цивільного кодексу України зазначено, що у зв`язку з тим, що поняття «майно» є збірним, необхідно правильно визначати його зміст стосовно конкретних правовідносин.

Під майном може розумітися річ або сукупність речей. Серед об`єктів цивільних прав закон виділяє «майнову» групу, позначивши її контури вихідними поняттями «речі», «гроші і цінні папери», «майно», «майнові права», «інше майно». Цей клас об`єктів конкретизується за допомогою термінів «нерухоме майно», «нерухома річ», «нерухомість», «складні речі», «неподільні речі» і т.д. В цьому переліку майнових об`єктів цивільних прав основне навантаження, несуть такі поняття (точніше, навіть, правові категорії), як майно, річ і товар. Нерідко під речами розуміють будь-які матеріальні предмети зовнішнього стосовно людини навколишнього світу. Такі речі належать і до матеріального, і до духовної культури. Головне, що робить їх об`єктами цивільних прав - це здатність задовольняти ті чи інші потреби людей.

Речами в цивільному праві можуть бути ті матеріальні і культурні (інтелектуальні) цінності, що мають вартість і з приводу яких виникають майнові відносини як предмет цивільного права, а також власне цивільні правовідносини.

У зміст поняття «майно» крім речей можуть включатися також і майнові права. Під майном ліквідованої юридичної особи, продаваним із публічних торгів, розуміються і речі, і майнові права. Аналогічний зміст має термін «майно», коли мова йде про відповідальність юридичної особи чи індивідуального підприємця за своїми обов`язками всім належним їм майном.

Майнові права як об`єкти суб`єктивних цивільних прав не можуть розглядатися як майно у відриві від їхньої юридичної належності тим чи іншим конкретним суб`єктам (кредиторам) у зобов`язальних правовідносинах із конкретними боржниками, а також інших факторів, які прямо чи побічно впливають на саме існування (дійсність) вимоги, його параметри і межі тощо.

Під майном у широкому змісті розуміється сукупність речей, майнових прав і обов`язків, у тому числі і виключні права.

Так, майно підприємства, що може бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди й інших угод, входять призначені для його діяльності земельні ділянки, будинки, спорудження, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права, вимоги, борги, а також права на позначення, що індивідуалізують підприємство, його продукцію, роботи і послуги (фірмове найменування, товарні знаки, знаки обслуговування) й інші виключні права.

У загальнодоступній вільній багатомовній онлайн-енциклопедії «Вікіпедія» надано визначення терміну «Майно» - предмети матеріального світу, які перебувають у власності суб`єкта права (фізична особа, юридична особа, держава, територіальна громада, Український народ), у тому числі: окрема річ, сукупність речей, майнові права та обов`язки, гроші і цінні папери, а також майнові права на них. Майно поділяється на рухоме і нерухоме, а також за іншими ознаками.

У позовній заяві позивач визначив, що відповідачем завдано шкоду майну, а саме атмосферному повітрю шляхом викидів забруднюючих речовин без дозволу спеціального органу державної влади за адресою: 70450, Запорізька область, смт. Кушугум, вул. Гоголя, 2ж.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У Законі України «Про охорону атмосферного повітря» зазначено, що атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища та надано визначення терміну «атмосферне повітря» - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень.

Однак, атмосферне повітря не є майном юридичної особи, доказів зворотного позивачем не надано.

Отже у цьому випадку для визначення підсудності позову необхідно дотримуватись положень ч.ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України, якими ми передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до роздруківки з офіційного сайту «Опендатабот»: https://opendatabot.ua, місцезнаходженням відповідача - Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» () є наступна адреса: Несторівський провулок, буд. 3-5, м. Київ, 04053.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення 106 515,21 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду м. Києва.

Частинами 3, 6, 7 ст. 31 ГПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, матеріали позовної заяви слід направити за встановленою підсудністю до Господарського суду м. Києва протягом п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення .

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27, ч. 8 ст. 29, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення 106 515,21 грн. передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду м. Києва (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

2. Копію ухвали направити учасникам справи на адреси електронної пошти.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.