ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/525/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: Приватного акціонерного товариства «Завод «Фрегат» (вул. Корабельна, 50/1, м. Первомайськ, Миколаївська обл., 55210)

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Андріївське» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (вул. Центральна, 58, с. Андріївка, Білгород-Дністровський район, Одеська обл., 67742)

про стягнення 2867078,63 грн,за участю представників учасників справи:

від позивача: Уштан А.В.;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Завод Фрегат звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 2867078,63 грн, з яких: 1898700,56 грн основного боргу; 350636,11 грн пені; 69146,46 грн 3% річних та 548595,50 грн інфляційних втрат.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 22.03.2021 № 262/С-43 в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

06.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 91-108, т.1), в якому останній визнав обґрунтованість вимог позивача, разом з цим, просить суд відстрочити виконання рішення суду у цій справі на 6 місяців з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування клопотання про відстрочення виконання рішення суду відповідач посилається на те, що наразі підприємство знаходиться у складному матеріальному становищі, відповідач є сільгосптоваровиробником, оптова торгівля вирощених відповідачем культур буде здійснюватись з липня по листопад 2023 року, що надасть йому можливість погасити заборгованість перед позивачем.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 14.03.2023 (а.с. 124-128, т. 1), позивач заперечив щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, наголошуючи, що відповідачем не надано доказів, які б підтвердили дійсний фінансовий стан останнього, при цьому позивач просить суд врахувати те, що наразі він має невиконані фінансові зобов`язання перед своїми контрагентами, працівниками та за податковими зобов`язаннями.

Під час розгляду справи по суті у судових засіданнях представник позивача заявлені до відповідача вимоги повністю підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судові засідання під розгляду справи по суті не з`являвся, при цьому про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Завод «Фрегат» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/525/23; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 09 березня 2023 року о 14:00.

Судове засідання 09.03.2023 не відбулося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 09.03.2023 судом було призначено підготовче засідання у справі на 03 квітня 2023 року об 11:30.

Судове засідання 03.04.2023 не відбулося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 09.03.2023 судом було призначено підготовче засідання у справі на 24 квітня 2023 року о 12:00.

Ухвалою суду від 06.04.2023 судом було виправлено допущену в пункті 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 03.04.2023 у справі №916/525/23 описку щодо дати судового засідання.

У судовому засіданні 24.04.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу, згідно з якою суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 22 травня 2023 року о 12:00.

22.05.2023 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 09.06.2023 о 14:00.

Під час розгляду справи ухвалами суду від 06.03.2023 та від 15.03.2023 судом були задоволені клопотання позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

У судовому засіданні 09.06.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

22.03.2021 між Приватним акціонерним товариством «Завод «Фрегат» (постачальник) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Андріївське» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (покупець) був укладений договір поставки № 262/С-43 (а.с. 41-44, т.1; далі договір), згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити продукцію (надалі - товар) відповідно до номенклатури, погодженої в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язався прийняти товар та здійснити оплату за поставлений товар відповідного умов даного договору.

Відповідно до п. 1.2. договору поставка товару за даним договором здійснюється партіями. Повне найменування товару, одиниці виміру, склад, кількість/маса, та інші необхідні характеристики по кожній партії узгоджуються сторонами в специфікаціях до даного договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1., 2.5. договору ціна за одиницю товару, що поставляється за даним договором, зазначається у відповідних специфікаціях на кожну партію товару. Умови оплати за товар узгоджуються сторонами в специфікаціях на кожну партію товару.

За умовами п. 3.2., 3.3., 3.6., 3.7., 3.8. договору термін поставки кожної партії товару узгоджується сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору, які є його невід`ємною частиною. Датою поставки товару вважається дата виписки видаткової накладної на товар на підставі довіреності покупця. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту виписки видаткової накладної на товар па підставі довіреності покупця. Ризик випадкової загибелі, пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару в місці поставки, що фіксується актом приймання-передачі одиниці товару. Покупець зобов`язаний підписати акт приймання-передачі кожної одиниці товару протягом 1 (одного) робочого дня з дня завершення вивантаження товару з автотранспортного засобу в присутності уповноваженого представника постачальника. У разі відсутності мотивованої відмови покупця від підписання акту приймання-передачі в строк, зазначений в п. 3.8. даного договору, товар вважається прийнятим покупцем без зауважень.

За умовами п. 4.1. договору приймання товару здійснюється в два етапи: 4.1.1. - у зв`язку з тим, що товар поставляється в розібраному вигляді, приймання-передача покупцем товару за кількістю здійснюється в момент прибуття товару шляхом візуального огляду цілісності упаковки, відповідності комплектувальним відомостям та пакувальним листам. При порушенні упаковки дана упаковка підлягає розкриттю та перевірці вмісту. Результати приймання відображаються в акті приймання-передачі кожної одиниці товару, який підписується уповноваженими представниками сторін договору; 4.1.2. приймання-передача товару за якістю та комплектністю здійснюється в місці поставки товару в день підписання сторонами акту виконаних шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт кожної одиниці товару (надалі - акт виконаних робіт). Перед підписанням акту виконаних шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт покупець зобов`язаний здійснити огляд товару і при виявленні недоліків негайно сповістити постачальника в письмовій формі.

Згідно з п. 7.3. договору за фактом виконання шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт товару сторони протягом 1 (одного) календарного дня підписують акт виконаних шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт одиниці товару. У разі відмови покупця від підписання акту виконаних робіт одиниці товару після завершення шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт товару, покупець зобов`язаний надати постачальнику письмову мотивовану відмову (далі - відмова) від підписання акту виконаних робіт. При цьому постачальник має право заблокувати роботу товару до підписання акту виконаних робіт. Експлуатація товару без присутності представника постачальника до підписання акту виконаних робіт забороняється, будь-яка поломка товару в період експлуатації до підписання акту виконаних робіт без присутності представника постачальника не є гарантійним випадком та усувається за рахунок покупця.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що покупець, у разі порушення термінів оплати товару, узгоджених в специфікації до даного договору, за вимогою постачальника, сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару за кожен календарний день прострочення.

Згідно з п. 10.1., 10.2., 10.3. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за даним договором, якщо це є наслідком обставин непереборної сили або подій надзвичайного характеру, які виникли після укладення даного договору, які сторони не могли ні передбачити, ні запобігти розумними заходами, які включають в себе, але не обмежуються наступними: військові дії, блокади, пожежі, повені, землетруси та інші стихійні дії природи. У цьому випадку термін виконання зобов`язань переноситься відповідно до терміну, протягом якого будуть діяти такі обставини і їх наслідки. Сторона, яка в зв`язку з форс-мажорними обставинами не має можливості виконати зобов`язань за даним договором, зобов`язана протягом 7 (семи) календарних днів письмово повідомити іншу сторону про настання та припинення дії таких обставин. Належним доказом факту настання і тривалості обставин непереборної сили є відповідне підтвердження Торгово-промислової палати або іншого компетентного державного органу.

Відповідно до п. 12.1. договору його термін дії встановлюється з моменту його підписання повноважними представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2025 року, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань і сервісного обслуговування комплектуючих виробів і складових частин - до повного закінчення гарантійного терміну, встановленого в п. 5.2. даного договору.

22.03.2021 між сторонами була підписана специфікація № 1 до договору (а.с. 45, т.1), в якій останні погодили здійснення поставки товару на суму 3205679,40 грн, що еквівалентно 115645,00 доларів США за курсом: 1 долар США 27,72 грн. Зазначена в цьому пункті сума залишається незмінною протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури для оплати покупцем. У разі несплати покупцем суми, зазначеної в рахунку-фактурі, протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання його покупцем, платіж може підлягати перерахунку відповідно до п. 5 даної специфікації.

Згідно з п. 4 специфікації сторони передбачили наступні умови оплати товару:

4.1. Попередня оплата 5 % - 160283,97 грн здійснюється до 22.04.2021.

4.2. Оплата 10 % - 320567,94 грн здійснюється протягом 2 (двох) банківських днів з моменту підписання письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження.

4.3. Оплата 15 % - 480851,91 грн здійснюється протягом 2 (двох) банківських днів з моменту підписання акту виконаних шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт одиниці товару.

4.4. Оплата 10 % - 320567,94 грн здійснюється до 30.07.2021.

4.5. Оплата 10 % - 320567,94 грн здійснюється до 30.08.2021.

4.6.Оплата 25 % - 801419,85 грн здійснюється до 30.09.2021.

4.7. Остаточний розрахунок 25 % - 801419,85 грн здійснюється до 30.10.2021.

30 червня 2021 року відповідачем було видано Щербині В.П. довіреність № 81, строком дії до 31.07.2021, на отримання від позивача товару за договором (а.с. 47, т.1).

Відповідно до наявної у справі видаткової накладної від 09.07.2021 № 465 (а.с. 46, т.1), позивачем було поставлено, а представником відповідача за вищевказаною довіреністю було прийнято товар за договором на суму 3160577,85 грн. Обставина поставки товару також підтверджується наявними у справі товарно-транспортними накладними (а.с. 49-51, т.1).

09.11.2021 між сторонами був підписаний акт приймання-передачі майна № 1 до договору (а.с. 48, т.1), а 01.11.2021 акт виконання шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт № 1 (а.с. 52, т. 1), яким сторони підтвердили, що роботи за договором виконані в повному обсязі, сторони зауважень не мають.

Відповідно до наданої позивачем довідки АТ «Сенс Банк» від 17.01.2023 № 2300-17.3/2023 (а.с. 53, т.1), в рахунок оплати вартості товару, отриманого за договором, відповідачем було сплачено на користь позивача кошти в загальному розмірі 1261877,29 грн. Інших доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплат у спірних правовідносинах матеріали справи не містять. Між цим, сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 54, т.1), в якому підтвердили, що сальдо на користь позивача, станом на 30.11.2021, становило 2198700,56 грн. Сформований позивачем та підписаний з його боку акт звірки, станом на 31.12.2022, згідно з яким борг відповідача становить 1898700,56 грн, відповідачем не підписаний (а.с. 55, т.1).

Отже, станом на час вирішення спору, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки від 22.03.2021 № 262/С-43 становить 1898700,56 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та визнається відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 56-57, т.1), позивач звертався до відповідача з претензією від 18.01.2022 № 253-80, в якій вимагав погасити борг за договором та нараховану позивачем пеню.

У відповіді на вищевказану претензію відповідач у листі від 14.02.2022 № 68 (а.с. 58, т.1) запропонував підписати договір про внесення змін в редакції, що додається (а.с. 59, т.1), яка передбачає відтермінування погашення боргу до 15.09.2022. Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень позивача, останнім не погоджено внесення змін до договору.

Далі відповідач звернувся до позивача з листом від 30.09.2022 № 383 (а.с. 60, т.1), в якому просив погодити реструктуризацію заборгованості за договором або відтермінування її сплати, починаючи з 2 півріччя 2023 року. Позивач, в свою чергу, звернувся до відповідача з претензією від 19.10.2022 № 253-1075 (а.с. 61-62, т.1), в якій вимагав від відповідача погасити в повному обсязі заборгованість та сплатити на користь відповідача нараховані ним пеню, відсотки річних та інфляційні втрати.

У відповіді від 03.11.2022 № 422 (а.с. 63, т.1) на вищевказану претензію відповідач зазначив, що в силу форс-мажорних обставин він не може виконати зобов`язання за договором, разом з цим зобов`язався сплатити залишок боргу та знову просив погодити реструктуризацію заборгованості за договором або відтермінування її сплати, починаючи з 2 півріччя 2023 року. До цього листа відповідач долучив довідку Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 31.10.2022 № 459 про несприятливі погодні умови восени 2021 року та у весняно-літній період 2022 року щодо стану посівів сільськогосподарських культур на території Білгород-Дністровського району Одеської області та лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким остання підтвердила, що обставини введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарювання та / або фізичних осіб по договорам, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язкам, виконання яких настало згідно договору тощо (а.с. 64-66, т.1).

Позивач, у відповіді на вищевказаний лист зауважив (а.с. 67, т.1), що відповідачем не було направлено позивачу повідомлення про настання форс-мажорних обставин в порядку, передбаченому договором, при цьому позивач наголосив, що прострочення виконання зобов`язання у спірних відносинах виникло ще до введення в Україні воєнного стану.

Оскільки відповідач не виконав в повному обсязі зобов`язання за договором в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, що розглядається судом в межах цієї справи. Водночас, у цій справі позивач, окрім основного боргу в сумі 1898700,56 грн, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 350636,11 грн пені, 69146,46 грн 3% річних та 548595,50 грн інфляційних втрат. Розрахунок пені позивачем здійснено на суму боргу з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат за загальний період з 04.11.2021 по 18.01.2022, 3 % річних за загальний період з 04.11.2021 по 17.01.2023, інфляційних втрат за період листопад 2021 року грудень 2022 року (а.с. 8-11, т.1).

Відповідач обставину наявності заборгованості перед позивачем не заперечує, водночас заявив суду клопотання про відстрочення виконання рішення суду у цій справі на 6 місяців. На підтвердження обставин наявності складного фінансового стану відповідачем надано: довідку Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 31.10.2022 № 459 про несприятливі погодні умови восени 2021 року та у весняно-літній період 2022 року щодо стану посівів сільськогосподарських культур на території Білгород-Дністровського району Одеської області; листи банківських установ, які датовані періодом квітень-травень 2022 року щодо відмови у наданні кредиту відповідачу; довідку Білгород-Дністровської районної військової адміністрації від 12.08.2022 № 01-13/2796 про покладення на відповідача мобілізаційного завдання та укладення відповідного договору на виконання мобілізаційного завдання (замовлення) від 03.08.2022 № 16/2022; рішення Одеської обласної ради від 02.12.2022 № 489-VIIІ, яким відповідача віднесено до переліку суб`єктів господарювання, які у 2022 році постраждали внаслідок обставин непереборної сили (військова агресія РФ проти України) (а.с. 94-100, 107, т.1).

Позивач, у свою чергу, щодо наявності підстав для відстрочення виконання рішення суду у цій справі заперечував та просив суд врахувати фінансовий стан позивача, який має власні невиконані фінансові зобов`язання, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи довідку за підписом голови правління ПАТ «Завод «Фрегат» (а.с. 128, т.1).

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки від 22.03.2021 № 262/С-43 в сумі 1898700,56 грн, а отже позов позивача в цій частині позовних вимог належить задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за фактично отриманий товар суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

При перевірці розрахунку заявлених сум, який долучений позивачем до позовної заяви (а.с. 8-11, т.1), судом встановлено, що вірною сумою пені, з урахуванням умов договору та визначеного позивачем періоду (по 18.01.2022), є 156501,25 грн, між цим, при здійсненні власного розрахунку судом було встановлено, що вірна сума 3% річних є дещо вищою, ніж заявлено позивачем, а тому відсотки річних з відповідача підлягають стягненню у розмірі, заявленому позивачем. Щодо здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат суд зазначає, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Водночас, як вбачається з розрахунку позивача, останнім ці висновки Верховного Суду не були повністю враховані, оскільки, враховуючи здійснення відповідачем часткових оплат, заборгованість періодично зменшувалась. За цих обставин, судом було здійснено власний розрахунок інфляційних втрат в межах визначеного позивачем періоду та встановлено, що їх вірною сумою є 534997,74 грн.

Що стосується посилань відповідача на наявність у спірних відносинах форс-мажорних обставин, суд зауважує, що для звільнення особи від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) відповідач зобов`язаний був надати не лише лист Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчені загальні відомості, що мають місце на території України, а також рішення Одеської обласної ради від 02.12.2022 № 489-VIIІ, яким відповідача віднесено до переліку суб`єктів господарювання, які у 2022 році постраждали внаслідок обставин непереборної сили (військова агресія РФ проти України), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань відповідачем у спірних правовідносинах. При цьому суд наголошує, що прострочення виконання зобов`язання у спірних відносинах виникло ще до введення в Україні воєнного стану.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Завод «Фрегат» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Андріївське» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 1898700,56 грн, пеню в сумі 156501,25 грн, 3 % річних в сумі 69146,46 грн та інфляційні втрати в сумі 534997,74 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 19945,10 грн судового збору.

Вирішуючи питання щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1, 3-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Так, відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника.

Господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року (пункт 43), зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, а отже вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

В заяві про відстрочення виконання рішення по цій справі відповідач посилається на те, що його фінансовий стан об`єктивно не надає йому можливості відразу погасити заборгованість перед позивачем та зазначає, що підприємство в такому стані опинилось через військову агресію РФ та несприятливі погодні умови (засуху), які мали місце восени 2021 року та у весняно-літній період 2022 року. Між цим суд зазначає, що складне фінансове становище відповідача, що ускладнює виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється відповідачем на власний ризик, не може бути безумовною та єдиною підставою для відстрочення виконання судового рішення. До того ж, відповідачем до заяви не додано жодних доказів фінансового стану відповідача як-то: останню звітність, довідку по рахункам відповідача у банках щодо залишку коштів тощо. В цей же час суд зазначає, що долучені до матеріалів справи довідки банківських установ, в яких відповідача повідомлено про відмову у наданні кредиту, по-перше, не підтверджують дійсний фінансовий стан відповідача, а по-друге, ці листи датовані періодом квітень-травень 2022 року, тобто більше року тому.

Водночас, визначаючи, чи не призведе відстрочення виконання рішення до негативних наслідків для позивача, як кредитора, суд повинен також переконатись, що відповідач має реальну можливість виконати рішення суду в ті строки, які ним зазначені, натомість, належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість виконання рішення суду саме у строк, що визначений відповідачем (через шість місяців), матеріали справи також не містять.

З урахуванням викладеного, виходячи із збалансованості інтересів обох сторін та враховуючи матеріальні інтереси кожної із них, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів щодо фактичного фінансового стану відповідача, суд дійшов висновку, що заява відповідача про відстрочення виконання рішення у даній справі задоволенню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що відповідач не позбавлений можливості подати відповідну заяву окремо після постановлення судового рішення, обґрунтувавши та довівши належним чином наявність підстав для його відстрочення / розстрочення судового рішення.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Андріївське» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (вул. Центральна, 58, с. Андріївка, Білгород-Дністровський район, Одеська обл., 67742, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Завод «Фрегат» (вул. Корабельна, 50/1, м. Первомайськ, Миколаївська обл., 55210, ) борг в сумі 1898700 /один мільйон вісімсот дев`яносто вісім тисяч сімсот/грн 56 коп, пеню в сумі 156501 /сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот одну/грн 25 коп, 3 % річних в сумі 69146 /шістдесят дев`ять тисяч сто сорок шість/грн 46 коп, інфляційні втрати в сумі 534997 /п`ятсот тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто сім/грн 74 коп та судовий збір в сумі 19945 /дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять/грн 10 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. У задоволенні клопотання Державного підприємства «Дослідне господарство «Андріївське» Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України про відстрочення виконання рішення відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19 червня 2023 р.

Суддя Д.О. Бездоля