ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. Справа№ 910/9517/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача за первісним позовом: Шуневич Т.П. у режимі відеоконференції

від відповідача за первісним позовом: Попадюк І.В. (посвідчення адвоката № КВ5718 від 14.04.20216)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 (повний текст рішення складено та підписано 27.12.2022)

у справі № 910/9517/22 (суддя Турчин С.О.)

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД"

про стягнення 169 721,86 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД"

до Приватного акціонерного товариства "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД"

про стягнення 357 411,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" (позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" (відповідач за первісним позовом) про стягнення 169 721,86 грн.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов`язань за договором на виконання робіт (субпідряду) № 2309-19 від 23.09.2019 в частині оплати послуг генпідряду. У зв`язку із чим, у відповідача за первісним позовом утворилася заборгованість у сумі 113 175,65 грн.

На підставі простроченого виконання відповідачем за первісним позовом грошового зобов`язання, позивачем за первісним позовом були нараховані 3% річних у сумі 8562,34 грн, інфляційні втрати у сумі 40 004,53 грн, пеня у сумі 57,05 грн та штраф у сумі 7922,29 грн.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до Приватного акціонерного товариства "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" про стягнення 357 411,73 грн, з яких: штраф у сумі 163 796,85 грн, інфляційні втрати у сумі 85 431,30 грн та 3% річних у сумі 108 183,58 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані порушенням позивачем за первісним позовом зобов`язань за договором на виконання робіт (субпідряду) № 2309-19 від 23.09.2019 в частині своєчасно оплати виконаних будівельних робіт.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 первісний позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" на користь Приватного акціонерного товариства "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" заборгованість у сумі 113175,65 грн, штраф у сумі 7922,29 грн, інфляційні втрати у сумі 40004,53 грн, 3% річних у сумі 8562,34 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2544,97 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 910/9517/22. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, зустрічний позов задовольнити повністю.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції помилково не врахувано те, що:

- відповідач за первісним позовом виконав взяті на себе зобов`язання належним чином і у встановлені строки, тобто позивачем за первісним позовом роботи були прийнятті в повній мірі;

- позивач за первісним позовом не тільки прийняв роботи відповідача за первісним позовом, а ї оплатив їх. Однак зробив це із значним порушенням строків (понад рік), тому на думку відповідача за первісним позовом, у нього виникло право зустрічної вимоги зі сплати неустойки та інфляційних втрат;

- посилання на п. 9.7 договору, як на підставу для звільнення від виконання позивачем за первісним позовом зобов`язань суперечать сумі первісного позову;

- не враховано положення ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач за первісним позовом посилається на те, що відповідач за первісним позовом неправильно трактує п. 2.9 договору.

Окрім цього, позивач за первісним позовом наголошує на тому, що у п. 9.7 договору не вказано, що цей пункт не застосовується у випадку виконання і оплати договору.

Також, позивач зазначає, що ст. 853 Цивільного кодексу України не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки в даному випадку не розглядається питання недоліків в роботі чи відступів від умов договору.

Підсумовуючи з урахуванням положення п. 9.7 договору, позивач за первісним позовом зауважує на тому, що його було звільнено від обов`язку: здійснити оплату у 15 денний строк; сплачувати будь-які санкції за цим договором.

Відтак, на переконання позивача за первісним позовом, зустрічний позов про стягнення коштів не відповідав умовам договору, оскільки позивач за первісним позовом не є боржником у даних правовідносинах і строк виконання згаданих вимог не настав.

Крім вищевикладеного, на думку позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом ототожнює різні обставини: виконання договору і наслідки, які мають свої умови виконання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі № 910/9517/22 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/9517/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 910/9517/22 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Разіної Т.І., Тарасенко К.В.; розгляд справи вирішено здійснювати в режимі відеоконференції за раніше визначеною датою - 31.05.2023.

В судове засідання, яке відбулося 31.05.2023 з`явився представник позивача за первісним позов в режимі відеоконференції. Представник відповідача за первісним позовом прибув до приміщення суду.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.09.2019 між Приватним акціонерним товариством "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" (підрядник, позивач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" (субпідрядник, відповідач за первісним позовом) укладений договір на виконання робіт (субпідряду) №2309-19 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник доручає, а субпідрядник забезпечує, відповідно до проектної документації і умов цього договору, виконання робіт з влаштування шпунтового ряду на об`єкті: Капітальний ремонт 1-ої черги лінійної частини нафтопроводу "Броди - Держкордон" з заміною труби Ду 500 на ділянці км 34,6-км 37,3 (Улаштування тимчасової стіни)" (надалі - роботи).

Передача виконаних робіт субпідрядником і прийняття їх підрядником оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін (п. 4.1 договору).

Договірна ціна є твердою та визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 1) і становить: без ПДВ 5 112 028,54 грн, ПДВ 1 022 405,71 грн.

Відповідно до п. 2.9 договору, субпідрядник при оформленні взаєморозрахунків сплачує підряднику за послуги генпідряду 2% від суми вказаної у акті виконаних робіт.

Згідно із п. 2.5 договору, розрахунки за цим договором здійснюються протягом 15 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (додаток № 3 до договору) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (додаток № 4 до договору).

Відповідно до п. 9.1 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, в тому числі порушення строків виконання підрядних робіт, встановлених календарним графіком виконання робіт, субпідрядник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання.

Якщо прострочення виконання зобов`язання перевищує 30 календарних днів, субпідрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від ціни невиконаних зобов`язань.

Пунктом 9.4 договору передбачено, що за несвоєчасне проведення розрахунків відповідно до умов договору, підрядник сплачує субпідряднику пеню у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення від суми боргу, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Якщо прострочення виконання зобов`язання перевищує 30 календарних днів, підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0 % від суми боргу.

Посилаючись на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" взятих на себе зобов`язань з оплати послуг з генпідряду у сумі 113175,65 грн згідно із акту надання послуг №1 від 26.11.2019 і акту надання послуг №3 від 27.01.2020 та наявність в останнього заборгованості у сумі 113175,65 грн, Приватне акціонерне товариство "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" звернулося до суду першої інстанції із первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості у сумі 113175,65 грн, а також нарахованих у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання 3% річних у сумі 8562,34 грн, інфляційних втрат у сумі 40004,53 грн, пені у сумі 57,05 грн та штрафу у сумі 7922,29 грн.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" було подано до місцевого господарського суду зустрічний позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" штрафу у сумі 163 796,85 грн, інфляційні втрати у сумі 85 431,30 грн та 3% річних у сумі 108 183,58 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані порушенням Приватним акціонерним товариством "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" встановлених договором строків оплати виконаних робіт. У зв`язку із чим, позивачем за зустрічним позовом нараховані інфляційні втрати у сумі 85 431,30 грн, 3% річних у сумі 108 183,58 грн, а також 163 796,85 грн штрафу.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 первісний позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" на користь Приватного акціонерного товариства "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" заборгованість у сумі 113175,65 грн, штраф у сумі 7922,29 грн, інфляційні втрати у сумі 40004,53 грн, 3% річних у сумі 8562,34 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2544,97 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правові відносини між сторонами виникли на підставі договору на виконання робіт (субпідряду) № 2309-19 від 23.09.2019.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.9 договору сторони погодили, що відповідач за первісним позовом при оформленні взаєморозрахунків сплачує позивачу за первісним позовом за послуги генпідряду 2% від суми вказаної в акті виконаних робіт.

Наявними у матеріалах справи актами надання послуг №1 від 26.11.2019 та №3 від 27.01.2020 підтверджується факт надання підрядником (позивачем за первісним позовом) та прийняття субпідрядником (відповідачем за первісним позовом) послуг генпідряду у сумі 113 175,65 грн.

Акти підписані представниками сторін без зауважень та заперечень.

Виходячи з умов договору (п.п. 2.5, 2.9), строк виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язання з оплати послуг генпідряду у сумі 113 175,65 грн є таким, що настав.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач за первісним позовом у строки встановлені договором оплату послуг генпідряду у сумі 113 175,65 грн не здійснив.

Також місцевим господарським судом встановлено, що невиконане відповідачем за первісним позовом зобов`язання у сумі 113 175,65 грн підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості у сумі 113 175,65 грн ТОВ "ПРОДЖЕКТБУД" (відповідачем за первісним позовом) не надано.

Стосовно доводів відповідача за первісним позовом про те, що позивачем за первісним позовом було допущено прострочення оплати виконані будівельні роботи за договором на виконання робіт (субпідряду) № 2309-19 від 23.09.2019, у зв`язку із чим відповідач за первісним позовом направив позивачу за первісним позовом заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.09.2022, а також заявлених відповідачем за первісним позовом зустрічних позовних вимог про стягнення з позивача за первісним позовом, нарахованих у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання за договором на виконання робіт (субпідряду) №2309-19 від 23.09.2019, штрафу у сумі 163 796,85 грн, інфляційних втрат у сумі 85 431,30 грн та 3% річних у сумі 108 183,58 грн, судова колегія зазначає про наступне.

Як вже зазначалося вище, у відповідності до ст.ст. 629, 526, 530 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у договорі погоджено, що розрахунки за цим договором здійснюються протягом 15 календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (п. 2.5 договору).

Так, відповідач за первісним позовом вказує, що 31.01.2020 між сторонами підписаний акт № 1 за січень 2020 року про виконані будівельні роботи та довідка про вартість виконаних будівельних робіт. Оплати за вказаним актом позивачем за первісним позовом здійснено у наступному порядку:

- 03.02.2020 суму у розмірі 1 000 000,00 грн згідно платіжного доручення №2603;

- 28.04.2020 суму у розмірі 600 000,00 грн згідно платіжного доручення №118241;

- 04.06.2020 суму у розмірі 600 000,00 грн згідно платіжного доручення №118540;

- 04.12.2020 суму у розмірі 600 000,00 грн згідно платіжного доручення №125907;

- 04.03.2021 суму у розмірі 539 955,76 грн. згідно платіжного доручення №502.

За розрахунком відповідача за первісним позовом розмір простроченого зобов`язання позивачем за первісним позовом понад 30 днів за актом № 1 за січень 2020 року становить 2 339 955,76 грн, у зв`язку із чим, позивач за зустрічним позовом на підставі п.9.4. договору здійснив нарахування штрафу у сумі 163 796,85 грн.

Також, відповідач за первісним позовом здійснив нарахування інфляційних втрат у сумі 85431,30 грн та 3 % річних у сумі 108183,58 грн окремо по кожному платежу на прострочену суму, а саме: з 19.02.2020 по 28.04.2020 на суму 2 339 955,76 грн; з 29.04.2020 по 04.06.2020 на суму 1 739 955,76 грн; з 05.06.2020 по 04.12.2020 на суму 1 139 955,76 грн; з 05.12.2020 по 04.03.2021 на суму 539 955,76 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що у пункті п.9.7. договору сторони погодили, що підрядник (ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД") звільняється від виконання своїх зобов`язань та будь-яких санкцій за цим договором у випадку, якщо субпідрядник розпочав виконання цього договору без попереднього отримання від підрядника письмової заявки про готовність до виконання договору.

Згідно із поданих сторонами у матеріали справи доказів, позивач за первісним позовом не надав відповідачу за первісним позовом письмової заявки про готовність до виконання договору. Доказів на підтвердження факту наявності такої заявки відповідачем за первісним позовом теж не надано.

Відтак, оскільки позивач за первісним позовом не видав заявки, а відповідач за первісним позовом (субпідрядник) приступив до виконання робіт, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача за первісним позовом щодо застосування положень пункту п. 9.7 договору яким передбачено підрядник (ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД") звільняється від виконання своїх зобов`язань та будь-яких санкцій за цим договором.

Враховуючи вище наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що позивачем за первісним позовом не були порушені строки виконання взятих на себе зобов`язань в частині оплати виконаних відповідачем за первісним позовом робіт.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, оскільки у ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" відсутнє прострочення зобов`язання з оплати виконаних робіт, суд дійшов висновку до висновку, що права позивача за зустрічним позовом (ТОВ "ПРОДЖЕКТБУД") у цьому випадку не порушені з боку відповідача за зустрічним позовом (ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД").

З урахуванням наведеного вище, відсутні підстави для стягнення з ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" штрафу у сумі 163 796,85 грн, інфляційних втрат у сумі 85 431,30 грн та 3% річних у сумі 108 183,58 грн.

Твердження ТОВ "ПРОДЖЕКТБУД" про припинення зобов`язання перед ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" зі сплати заборгованості зі сплати послуг генпідряду у сумі 113175,65 грн шляхом зарахування зустрічних зобов`язань згідно із заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.09.2022 (отримана ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" 25.10.2022), судова колегія вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, виходячи із положень ст.ст. 202 та 601 Цивільного кодексу України, спірні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, надіслані відповідачем позивачу, за своєю правовою природою є односторонніми правочинами, направленими на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (ст. 601 Цивільного кодексу України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Такий правовий висновок, зокрема, сформовано в п. 65 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16.

Отже, для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Однак, як правомірно встановлено судом першої інстанції, у ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" відсутнє прострочення зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором на виконання робіт (субпідряду) № 2309-19 від 23.09.2019, відповідно строк виконання зазначеного зобов`язання не настав, ПрАТ "ФІРМА "НАФТОГАЗБУД" не є боржником за вимогами ТОВ "ПРОДЖЕКТБУД" штрафу, інфляційних втрат та 3% річних, а також враховуючи відсутність такої умови як безспірність вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість доводів ТОВ "ПРОДЖЕКТБУД" про зарахування зустрічних однорідних вимог.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "ПРОДЖЕКТБУД" заборгованості у сумі 113175,65 грн вірно визнані місцевим господарським судом обґрунтованими.

Щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення 3% річних у сумі 8562,34 грн, інфляційних втрат у сумі 40004,53 грн, пені у сумі 57,05 грн та штрафу у сумі 7922,29 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про розмір інфляційних втрат (періоди нарахування: грудень 2019 року червень 2022 року на суму 46376,53 грн, лютий 2020 року - червень 2022 року на суму 66799,12 грн) та 3% річних (нараховані за періоди: з 12.12.2019 по 26.07.2020 на суму 46376,53 грн, з 12.02.2020 по 26.07.2020 на суму 66799,12 грн). Суд встановив, що розрахунки є арифметично правильними, здійснені відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 40004,53 грн та 3% річних у сумі 8562,34 грн є обґрунтованими.

Позивачем за первісним позовом, в порушення приписів ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, нараховано пеню за порушення строків оплати за послуги генпідряду за період (02.08.2021 по 01.02.2022), який перевищує шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане (періодами нарахування пені у межах шестимісячного строку є: з 12.12.2019 по 12.06.2020 за актом №1 від 26.11.2019 та з 12.02.2020 по 12.08.2020 за актом №3 від 27.01.2020), відтак позовні вимоги про стягнення пені у сумі 57,05 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на вказані вище обставини, які обґрунтовані матеріалами справи, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 910/9517/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача за первісним позовом задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

В свою чергу, наведені позивачем за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДЖЕКТБУД" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 910/9517/22 - без змін.

Матеріали справи № 910/9517/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.06.2023.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко