РІШЕННЯ

07 червня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/249/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

за участі секретаря судового засідання Саловська О.А.

розглянув справу:

за позовом: Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" (46015, м.Тернопіль, вул. Текстильна, буд 28)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи" (46018, м. Тернопіль, вул. Гетьмана П. Орлика, буд 5)

про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою; зобов`язання не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою; зобов`язання звільнити земельну ділянку

За участю представників від:

Позивача: Голова Віталій Петрович, представник за довіреністю

Відповідача: Загородній Роман Іванович, керівник

Суть справи:

Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи" про:

- зобов`язання ТОВ "Універсальні технологічні системи" усунути перешкоди в користуванні Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" земельною ділянкою, кадастровий номер :03:007:0038, площею 4,3138 га;

- зобов`язання ТОВ "Універсальні технологічні системи" не чинити перешкод в користуванні Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" земельною ділянкою, кадастровий номер :03:007:0038, площею 4,3138 га;

- зобов`язання ТОВ "Універсальні технологічні системи" звільнити земельну ділянку (території) Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь" кадастровий номер :03:007:0038, площею 4,3138 га, від відходів зернопереробки.

Згідно Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 справу №921/249/23 передано на розгляд судді Чопку Ю.О.

Ухвалою суду від 12.04.2023 позовну заяву №223 від 06.04.2023 (вх. №270 від 11.04.2023), у зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 162, 164, 174 ГПК України та Закону України "Про судовий збір", залишено без руху, позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення її недоліків.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, які слугували підставою для залишення її без руху, ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.05.2023.

Ухвалою суду від 24.05.2023 закрито підготовче провадження у справі №921/249/23 та призначено її до розгляду по суті на 07.06.2023.

06.06.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи" надійшло клопотання №1/06 від 06.06.2023 (вх.№4871) про долучення до матеріалів справи копій документів. Несвоєчасність подання вказаних доказів до матеріалів справи відповідач пояснив зайнятістю керівника.

Представник позивача щодо заявленого клопотання заперечив та зазначив, що клопотання про долучення доказів подане після закриття підготовчого провадження. Вважає, що у представника відповідача було достатньо часу для подання даного клопотання. Просить суд відмовити в його задоволенні.

Суд, розглянувши клопотання №01/06 від 06.06.2023 (вх.№4871 від 06.06.2023), відхиляє його, так як останнє подане після закриття підготовчого провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні 07.06.2023 підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не подав, водночас його представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що згідно укладеного 14.08.2019 між сторонами Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №1 відповідачу були передані в оренду приміщення загальною площею 1330,43 кв.м. Проте підприємницька діяльність в орендованих приміщеннях через аварійний стан даху відповідачем фактично не здійснювалась. На звернення відповідача про здійснення за власний рахунок невід`ємних поліпшень позивачем було відмовлено. Таким чином, оскільки підприємницька діяльність з виробництва теплогенераторів в орендованих приміщеннях згідно Договору №1 не здійснювалася, у відповідача не було потреб будь-що ввозити чи зберігати на території позивача. Також зауважив, що товариство орендувало тільки приміщення, а не земельну ділянку, у зв`язку з чим твердження підприємства, що товариство незаконно та безпідставно зберігає на території позивача продукти зернопереробки не відповідають дійсності. Щодо наданих суду товарно-транспортних накладних та вважає, що вони не можуть бути належним доказом розміщення на території позивача продуктів зерно переробки, так як не містять призначення вантажу за юридичною адресою підприємства. Крім того, зазначає, що на території позивача діє пропускний режим. Просить суд в прозові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарським судом встановлено наступне.

14.08.2019 між Тернопільським державним науково технічним підприємством "Промінь" (Далі Відповідач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи" (Далі Позивач, Орендар) укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №1 (Далі Договір), за умовами п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, яке перебуває на балансі Орендодавця, а саме:

- частину приміщень першого поверху адміністративно-побутового корпусу (літера "А"), який розташований за адресою: місто Тернопіль, вул. Текстильна, будинок 38 (поз. 1-39 площею 25,0 кв.м.; 1-40 площею 2,10 кв.м.; 1-42 площею 14,0 кв.м.; 1-43 площею 27,70 кв.м.; 1-44 площею 3,30 кв.м.; 1-45 площею 6,60 кв.м.; 1-46 площею 3,30 кв.м.; 1-47 площею 15,80 кв.м.; 1-48 площею 9,10 кв.м.; 1-49 площею 2,20 кв.м.; 1-50 площею 1,20 кв.м.; 1-51 площею 2,20 кв.м.; 1-52 площею 1,30 кв.м.) загальною площею 113,9 кв.м.;

- частину приміщень виробничого корпусу (літера "В"), який розташований за адресою: місто Тернопіль, вул. Текстильна, будинок 38(частина поз. 1-1) загальною площею 933,0 кв.м.;

- частину приміщень виробничого корпусу (літера "В") який розташований за адресою: місто Тернопіль, вул. Текстильна, будинок 38 (частина поз. 1-1 площею 43,23 кв.м., поз. 1-25 площею 213,0 кв.м., частина поз. 1-26 площею 27,3 кв.м.), загальною площею 283,53 кв.м.

Загальна площа Майна, що передається в оренду 1330,43 кв.м. (п.1.2. Договору).

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що останній укладено на строк 35 місяців, та діє з 14.08.2019 по 14.07.2022 року включно (п.10.1.Договору).

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, даний договір розірвано 21.01.2021 у зв`язку із простроченням строків оплати орендної плати.

З укладенням вказаного договору оренди Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи" отримало доступ для проїзду на земельну ділянку площею 4,3138 га, кадастровий номер :03:007:0038, право постійного користування якою надано Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №297235.

Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної форми власності (ст.92 ЗК України).

В період з жовтня по кінець листопада 2019 на зазначеній земельній ділянці ТОВ "Універсальні технологічні системи" розмістило відходи зернопереробки, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних та журналу обліку руху транспорту ТДНТП "Промінь".

Направлені на адресу відповідача претензія №24 від 04.02.2021 та вимога №352 від 23.09.2022 з вимогою про вивезення з території підприємства відходів зернопереробки залишені товариством без відповіді та задоволення.

Актом обстеження території, здійсненого на підставі наказу №28 від 03.04.2023, встановлено, що станом на 04.04.2023 площа території ТД НТП "Промінь", зайнята відходами, становить приблизно 1 965 м.кв.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст.20 ГК України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) (Справа №1-17/2005) зазначено, що стосовно права постійного користування земельними ділянками діє механізм захисту, гарантований статтями 13, 14, 41, 55 Конституції України (п.5.2. Рішення).

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до положень ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно із частинами першою, другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка відображена у постанові від 03.09.2019 у справі № 917/1258/18).

За своєю правовою природою позов, який містить вимогу про усунення перешкод у користуванні майном, є негаторним. При цьому, позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Особливістю негаторного позову є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі, а характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов`язані з позбавленням володіння майном.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи підтверджено обставини безпідставного розміщення відповідачем відходів зерно переробки на земельній ділянці кадастровий номер :03:007:0038, право постійного користування якою надано Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь" на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №297235, а тому позовні вимоги позивача зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :03:007:0038, 4,3138 га; зобов`язання не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :03:007:0038, 4,3138 га; зобов`язання звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0038, площею 4,3138 га підлягають задоволенню.

Водночас відповідачем зазначені у позовній заяві обставини у встановленому порядку не спростовано.

Доводи відповідача про те, що на товарно-транспортних накладних чітко не зазначено місця розвантаження судом до уваги не приймається, адже вантажоодержувачем у долучених до матеріалів справи товарно-транспортних накладних зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи". Доказів іншого місцезнаходження товариства в період дії Договору оренди №1 від 14.08.2019 відповідачем не надано.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 73-75, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи", м.Тернопіль, вул. Гетьмана П. Орлика, буд. 5 (код 36212166) усунути перешкоди в користуванні Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь", м.Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 28 (код 14040960) земельною ділянкою номер :03:007:0038 площею 4,3138 га.

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи", м.Тернопіль, вул. Гетьмана П. Орлика, буд. 5 (код 36212166) не чинити перешкод в користуванні Тернопільському державному науково-технічному підприємству "Промінь", м.Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 28 (код 14040960) земельною ділянкою номер :03:007:0038 площею 4,3138 га.

4.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи", м.Тернопіль, вул. Гетьмана П. Орлика, буд. 5 (код 36212166) звільнити земельну ділянку (території) Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", м.Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 28 (код 14040960) земельною ділянкою номер :03:007:0038 площею 4,3138 га.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6.Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні технологічні системи», м.Тернопіль, вул. Гетьмана П. Орлика, буд. 5 (код 36212166) на користь Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", м.Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 28 (код 14040960) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі оскаржити його до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 червня 2023 року.

Суддя Ю.О. Чопко