ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 Справа № 914/3340/22

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Лілії Бернацької розглянув матеріали

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе», м. Луцьк,

про: стягнення 8 278, 62 грн,

за участю представників:

позивача: Жуган Ірина Олексіївна,

відповідача: Мороз Олексій Васильович (в режимі відеоконференції).

1. ПРОЦЕС

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе» про стягнення 8 278, 62 грн.

1.2. Ухвалою суду від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.03.2023 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.04.2022 закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 10.04.2023. У судовому засіданні 10.04.2023 у зв`язку зі зміною складу суду судове засідання відкладено на 26.04.2023. Відповідачем подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, позивачем подано клопотання про зменшення розміру заявлених витрат.

1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.4. У судовому засіданні 14.06.2023 за участю представників обох сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Позивач як орендодавець заявляє до стягнення відповідача як орендаря 8 278, 62 грн заборгованості, з яких 6 855,03 грн основного боргу та 1 423,59 грн пені. У зв`язку зі сплатою суми основного боргу позивач просить закрити провадження в частині вимоги про стягнення 6 855,03 грн основного боргу, стягнути з відповідача 1 423,59 грн пені та всю суму судового збору.

2.2. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує позовні вимоги, зазначає про сплату ним 6 855,03 грн 10.01.2023. Щодо позовної вимоги про стягнення пені за період 16.03.2022 30.09.2022, то таке нарахування суперечить приписам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022. Крім цього, відповідач стверджує, що не отримував від позивача рахунку та акта надання послуг за лютий 2022, тому не допускав прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, відповідач зазначає, що неустойка може бути зменшена, проте, просить відмовити у позові повністю.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області як орендодавець та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе» як орендар уклали договір оренди нерухомого державного майна № 52 від 11.05.2018, відповідно до якого орендарю передано в користування частину вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 155,2 кв. м, на третьому поверсі будівлі літ. «Б-3» новий аеровокзал за адресою м. Львів, вул. Любінська, 168 та перебувають на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Д. Галицького (балансоутримувач).

3.2. Сторонами викладено договір у новій редакції 07.05.2021, відповідно до якого орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди (п. 3.3).

3.3. Позивач звернувся до відповідача із претензією від 10.08.2022 про сплату 267 999,35 грн заборгованості по орендній платі за період до червня 2022.

3.4. У відповідь на претензію відповідач відповів, що він підлягає звільненню від орендної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022.

3.5. Згідно з розрахунком позивача на 01.03.2022 у відповідача наявна переплата в розмірі 30 851,17 грн, а за люти 2022 (23 дні) нараховано 37 706,20 грн, у зв`язку з чим не оплаченими на час звернення з позовом до суду були 6 855,03 грн, на які нараховано пеню за період 16.03.2022 30.09.2022 у розмірі 1 423,59 грн.

3.6. Відповідачем, незважаючи на твердження про те, що він звільнений від сплати орендної плати, сплачено 6 855,03 грн згідно з платіжним дорученням № .

3.7. Сертифікатом Волинської торгово-промислової палати від 26.05.2022 про форс-мажорні обставини засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, Товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе» щодо обов`язку (зобов`язання): користування майном - частини нежитлового приміщення загальною площею 155,2 кв. м., яке розташоване на третьому поверсі будівлі під літерою «Б-3» - новий аеровокзал ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» за адресою м. Львів, вул. Любінська, 168 та перебувас на балансі ДГІ «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького для розміщення кафе, кафетеріїв, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи, у термін: з 24.02.2022 за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 52 від 11.05.2018. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили):дата настання: 24 лютого 2022 року; дата закінчення: тривають на 26 травня 2022 року.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

4.2. Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

4.3. Як вбачається із описаних обставин справи, між сторонами виникли правовідносини з оренди нежитлових приміщень, що є державним майном.

4.4. Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

4.5. Суд зауважує, що заборгованість у розмірі 6 855,03 грн, що була предметом спору до 10.01.2023 в цій справі, була платою за оренду приміщень за період до 23.02.2022. Матеріалами справи, а саме сертифікатом торгово-промислової плати, підтверджено неможливість користування орендованим майном через військове вторгнення російської федерації саме з 24.02.2022, тобто з періоду, що не є спірним у цій справі.

4.6. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (пп. 4-2 п. 1) за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до моменту відновлення авіаційної діяльності таких аеропортів.

4.7. Тому заперечення відповідача в тій частині, що у нього відсутній обов`язок сплачувати кошти на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 чи ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України через те, що він не користувався орендованим майном з незалежних від нього причин, не відповідають обставинам справи. Більше того, орендна плата в розмірі 6 855,03 грн сплачена відповідачем після звернення з позовом до суду.

4.8. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Тому провадження у справі в частині стягнення 6 855,03 грн підлягає закриттю.

4.9. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення пені за період 16.03.2022 30.09.2022, суд зауважує, що така нараховується на суму боргу за лютий 2022, пропорційно календарній кількості днів до введення воєнного стану.

4.10. Так, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

4.11. Відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

4.12. Як встановлено вище, строк оплати встановлено договором - щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди.

4.13. Відповідно до п. 3.4 договору орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше, ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

4.14. Відповідно до п. 3.9 договору на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

4.15. Відповідач стверджує, що він не отримував рахунка та акта виконаних робіт за лютий 2022 від балансоутримувача, тому не допустив прострочення виконання зобов`язання. Разом з тим відповідач не спростував отримання ним відповідних послуг чи наявності у нього обов`язку здійснити оплату за спірний період та навіть сплатив основний борг - заборгованість за 23 дні лютого 2022. Визначаючи строк оплати орендної плати в договорі, сторони визначили такий безальтернативно, без вказівки на отримання чи не отримання відповідачем додаткових документів: актів, рахунків. Тому, визначаючи строк оплати, узгоджений сторонами, суд виходить із умови договору, що такий становить 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди. Тобто, орендну плату за лютий 2022 орендар мав сплатити до 15.03.2022 включно.

4.16. Також суд зауважує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2022 у справі № 910/1558/19 вказує, що ненадання позивачем рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 цього Кодексу, а, отже, наявність чи відсутність рахунка не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату фактично спожитих послуг за договором.

4.17. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.18. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.19. Разом з тим, наявність форс-мажорних обставин для виконання основного зобов`язання по договору оренди, починаючи з 24.02.2022, впливають на виконання відповідачем такого зобов`язання, строк виконання якого настав 16.03.2022, тобто уже під час дії форс-мажорних обставин.

4.20. Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

4.21. У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 зі справи № 915/531/17, від 26.05.2020 зі справи № 918/289/19, від 17.12.2020 зі справи № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», відповідно до якого: статтею 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифіката про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

4.22. Суд враховує також позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/2394/21 (постанова від 14 червня 2022) про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

4.23. Аналіз приписів частини першої статті 617 Цивільного кодексу України та частин першої і другої статті 218 Господарського кодексу України дозволяє дійти висновку, що учасник господарських відносин, який вчинив правопорушення у сфері господарювання, звільняється від відповідальності за порушення господарського зобов`язання, якщо доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Отже, підставою для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності за порушення господарського зобов`язання є обставини непереборної сили, що одночасно мають ознаки надзвичайності та невідворотності.

4.24. Встановивши відсутність вини відповідача у порушенні виконання умов договору, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені.

4.25. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України). Як встановлено вище, відповідач сплатив основну суму боргу після відкриття провадження у справі, що є підставою для закриття провадження в цій частині. Водночас, суд звертає увагу, що такі дії свідчать про визнання відповідачем наявності у нього невиконаного обов`язку перед позивачем на час звернення з позовом до суду, тобто неправомірна поведінка відповідача як сторони зобов`язання з позивачем призвела до звернення позивача з позовом до суду. Тому суд покладає частину судових витрат, пропорційну позовним вимогам у розмірі 6 855,03 грн (82,8%), у розмірі 2 054,27 грн на відповідача, а в сумі 426,73 грн залишає за позивачем.

4.26. Щодо заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, суд зазначає таке.

4.27. Правову допомогу позивачу надає адвокат Мороз Олексій Васильович, що діє на підставі ордера серії АС № 1058908 від 01.02.2023, виданого Адвокатським об`єднанням «Золоті Ворота». Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 03.01.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе» і Адвокатським об`єднанням «Золоті Ворота» за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються виконавцем, клієнт сплачує гонорар, розмір якого узгоджуєтеся сторонами в додатковій угоді до цього договору.

4.28. Відповідно до додаткової угоди від 23.01.2023 клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати клієнту юридичні послуги, що полягають у наданні правової допомоги в процесі розгляду Господарським судом Львівської області справи № 914/3340/22 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе» про стягнення коштів. За здійснену правову допомогу та послуги, що надаються виконавцем, клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі, що становить 5 000,00 грн. Сторони дійшли згоди, що за результатами надання правової допомоги згідно цієї додаткової угоди, сторони складають лише акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), що підписується сторонами.

4.29. Сторонами 02.05.2023 підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги від 03.05.2023, відповідно до якого погоджено, що виконавцем були виконані, а клієнтом прийняті наступні послуги з надання правничої допомоги: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції; збір та аналіз документів наданих ТОВ «Вог Кафе», аналіз чинного законодавства та актуальної судової практики у справі № 914/3340/22 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе» про стягнення коштів; підготовка та подання до Господарського суду Львівської області документів по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив); представництво ТОВ «Вог Кафе» у судових засіданнях у справі № 914/3340/22. Вартість виконаних виконавцем робіт становить 5 000 гривень.

4.30. Позивач подав заяву про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 860,00 грн, враховуючи добровільну сплату 6 855,03 грн відповідачем лише після відкриття провадження у цій справі.

4.31. У суду немає сумнівів в обґрунтованості розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу, проте, при розподілі судових витрат суд керується передбаченим ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стосовно пропорційності відповідно до задоволених вимог. Як встановлено вище, у позові відмовлено пропорційно, а саме 17,2 %. Тому відповідач має право на відшкодування йому витрат в розмірі 860,00 грн.

4.32. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Проте, відповідно до обставин справи необґрунтованості дій позивача не встановлено і відповідач такі не доводить.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. У задоволенні вимоги про стягнення 1 423,59 грн пені відмовити.

2. Провадження у справі № 914/3340/22 в частині стягнення 6 855,03 грн основного боргу закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе», (ідентифікаційний код юридичної особи 41152633, 43023, Волинська обл., м. Луцьк, вулиця Єршова, 1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (ідентифікаційний код юридичної особи 42899921, 79005, м. Львів, вул. Коперника М., будинок 4) 2 054,27 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (ідентифікаційний код юридичної особи 42899921, 79005, м. Львів, вул. Коперника М., будинок 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Кафе», (ідентифікаційний код юридичної особи 41152633, 43023, Волинська обл., м. Луцьк, вулиця Єршова, 1) 860,00 грн в рахунок понесених витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.06.2023.

Суддя Матвіїв Р.І.