ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/535/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Кузьміна І.С., адвокат;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 (суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст якої підписаний 08.05.2023), постановлену за наслідками розгляду заяви Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про забезпечення доказів у справі №904/535/23

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м.Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення 13 233 659 грн. 09 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про забезпечення доказів у справі № 904/535/23.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ", в якій, з посиланням на порушення при її постановленні норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про забезпечення доказів задовольнити, справу повернути до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Також у п.1 прохальної частини скарги викладено клопотання про витребування всіх матеріалів справи №904/535/23 із Господарського суду Дніпропетровської області.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно обмежив Відповідача в наданні належних та допустимих доказів у справі, якими Відповідач мав підтвердити свої заперечення на позовні вимоги Позивача, а також ще до вирішення справи фактично надав оцінку доказам у справі.

Так, апелянт наголошує, що однією з підстав для заперечення щодо позовних вимог з боку Відповідача є необґрунтований розмір тарифу за розподіл природного газу, встановлений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745 на 2022 рік.

3 огляду на що, вважає належним підтвердженням (належними доказами) необґрунтованості та неправомірності тарифу за розподіл природного газу, який застосований Позивачем для визначення ціни послуг у грудні 2022 року є документи економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році, які і витребував за заявою Відповідач.

Апелянт вважає, що документи економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році є необхідними для з`ясування та встановлення вcix обставин справи щодо прав та інтересі Відповідача, які відбулися внаслідок протизаконного нарахування Позивачем необґрунтованих платежів.

Позивач, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", у відзиві на апеляційну скаргу просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначив що заявником у заяві про забезпечення доказів не зазначені жодні підстави припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, при цьому до заяви про забезпечення доказів заявником не додані і жодні докази наявності таких підстав.

Крім того, заявником не зазначено та не додано до заяви жодних доказів на підтвердження того, що він звертався з вимогами про надання оригіналів або належним чином засвідчених копій документів. Таким чином, позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо підстав відмови у задоволенні заяви акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення доказів.

Окремо акцентує увагу на тому, що в межах адміністративного провадження розглядається справа №640/7137/22 за позовом Акціонерного товариства «Дніпроазот» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправною, нечинною та скасування постанови від 22.12.2021 №2745.

Отже стверджує, що виключно в межах адміністративного судочинства може бути вирішено чи був тариф, затверджений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2745, економічно обґрунтований. Відтак, саме в межах адміністративної справи суд буде надавати оцінку документам економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.05.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Дармін М.О., Березкіна О.В.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи/оскарження на час надходження скарги, ухвалою суду від 16.05.2023 здійснено запит матеріалів оскарження ухвали по справі №904/535/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

22.05.2023 матеріали справи №904/535/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 23.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 у справі № 904/535/23; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.06.2023 на 11:00 год.; сторонам наданий строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

12.06.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/535/23 у зв`язку відпусткою судді Дарміна М.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023, справу №904/535/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Антонік С.Г. та ухвалою суду від 13.06.2023 справу прийнято до провадження вказаним складом суду.

13.06.2023 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від відповідача (апелянта) про розгляд справи за відсутності його представника, яке мотивовано перебуванням служб підприємства у простої, в тому числі і юридичної служби, позбавленням можливості безпечно і належним чином здійснювати діяльність підприємства. У вказаному клопотанні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги. Звернув увагу, що 16.05.2023 у даній справі судом першої інстанції ухвалено рішення.

Представник позивача у судовому засіданні 14.06.2023 доводи скарги заперечив, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, в її задоволенні просив відмовити.

Розглянувши клопотання відповідача, колегія суддів його задовольнила та вирішила справу розглядати без представника відповідача.

В судовому засіданні 14.06.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

У січні 2023 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з акціонерного товариства "Дніпроазот" 13 324 695,73 грн, з яких: основна сума заборгованості у розмірі 13 233 659 грн. 09 коп., пені 176 427 грн. 62 коп., 3% річних 10 585 грн. 66 коп., інфляційних втрат 167 429 грн. 81 коп. та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань за договором розподілу газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016, з оплати послуг за розподіл газу, здійснений у грудні 2022 року.

Ухвалою від 01.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду; справу вирішено розглядати в загальному позовному провадженні; підготовче засідання призначено на 28.02.2023.

Ухвалою від 28.02.2023 підготовче засідання відкладено на 28.03.2023.

Ухвалою від 28.03.2023 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 11.04.2023.

30.03.2023 від відповідача до суду надійшла заява про забезпечення доказів, в задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 04.04.2023.

Ухвалою від 11.04.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 09.05.2023.

21.04.2023 Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про роз`яснення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2023 у справі №904/535/23, якою просило роз`яснити, які конкретні підстави є достатніми (необхідними) для задоволення заяви АТ "Дніпроазот" про забезпечення доказів, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи №904/535/23.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023 Акціонерному товариству "ДніпроАЗОТ" здійснено роз`яснення ухвали суду від 04.04.2023.

28.04.2023 від відповідача до суду повторно надійшла заява про забезпечення доказів, в якій останній просить суд здійснити забезпечення доказів шляхом їх витребування у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", а саме, - витребувати оригінали всіх документів економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році.

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що вважає невстановленим на даний час тариф на розподіл природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз», а визначений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2745 тариф на 2022 рік - необґрунтованим, вказані докази, на його думку, необхідні для встановлення факту надання послуг позивачем відповідачу у грудні 2022 року та визначення дійсної ціни (вартості) цих послуг.

Зазначену заяву призначено до розгляду ухвалою суду від 28.04.2023.

Ухвалою від 03.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про забезпечення доказів у справі № 904/535/23.

Вказаний процесуальний докумнет і є предметом апеляційного оскарження.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, господарський суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази наявності підстав, визначених приписами ч.1 ст.110 ГПК України, з якими процесуальне законодавство пов`язує задоволення відповідної заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

За приписами ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18, процесуальний механізм забезпечення доказів, є не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед способом запобігти їх ймовірної втрати у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Згідно з ч.1 ст.111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

При цьому, вимога, наведена у пункті 5 ч.1 ст. 111 ГПК України, прямо кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 110 Кодексу, тобто доведенню підлягає наявність підстав, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч.4 ст.111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду є стягнення з акціонерного товариства "Дніпроазот" основної суми заборгованості у розмірі 13 233 659 грн. 09 коп. за договором розподілу газу, пені 176 427 грн 62 коп., 3% річних 10 585 грн. 66 коп., інфляційних втрат 167 429 грн. 81 коп. та судових витрат у справі.

Тобто, предметом доказування у даній справі є факт надання позивачем відповідачу послуги з розподілу газу за заявлений у позові період на визначену суму, наявність/відсутність заборгованості відповідача за надані послуги, в разі наявності прострочення у виконанні грошового зобов`язання перевірці підлягає розрахунок заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків річних.

Відтак, Позивач має надати докази на підтвердження надання послуги, наявності заборгованості, у свою чергу, Відповідач має надати докази на спростування заявлених вимог.

З урахуванням наведеного, оригінали всіх документів економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році не є належним доказом на підтвердження наявності/відсутності заборгованості у відповідача (Споживача) перед AT «Дніпропетровськгаз», оскільки розрахунок позовних вимог здійснений за вже затвердженим тарифом.

Таким чином, подання/витребування доказів оригінали всіх документів економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році не є визначальним для даної справи, з урахуванням того, що в межах розгляду господарської справи суд не надає оцінки обґрунтованості встановлення розміру тарифу через відсутність таких повноважень, крім того, вказані докази не можуть підтвердити або спростувати наявність/відсутність заборгованості у відповідача перед AT «Дніпропетровськгаз».

Наведеним повністю спростовуються доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що останнім також не дотримано вимог п.5 ч.1 ст.111 ГПК України, оскільки у заяві не зазначене обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема, не доведено підстав, які дають можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, що є підставою для повернення заяви заявнику згідно з вимогами ч.4 ст.111 ГПК України.

Враховуючи викладені обставини, судом першої інстанції здійснений правильний висновок щодо невідповідності поданої заяви нормам ч.1 ст.110, ст.111 ГПК України, наслідком чого стало її повернення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 у справі № 904/535/23 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 у справі №904/535/23- залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.06.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік