РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023Справа № 910/3600/22
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Лук`янович В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія»

про стягнення 2 575 081 522,92 грн,

Представники сторін:

від позивача: Лисенко В.О.;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» про стягнення 2 575 081 522,92 грн, обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Рамковим договором купівлі-продажу природного газу № 19/03 від 19.03.2021 та Індивідуальним договором № 19/03/ЙЕ від 19.03.201 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 19/03 від 19.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2022 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3600/22, підготовче засідання призначено на 15.06.2022.

10.06.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який, зокрема, містив вимогу про продовження строку на подання доказів і встановлення додаткового строку для подання доказів.

14.06.2022 та 15.06.2022 до суду від відповідача надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В підготовче засідання 15.06.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

15.06.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання доказів, викладеного у відзиві на позов, відмовити.

Також, 15.06.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив задовольнити усне клопотання позивача та письмове клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та відкласти підготовче засідання на 27.07.2022; встановити позивачу строк до 04.07.2022 для подання відповіді на відзив на позовну заяву та встановити відповідачу строк до 20.07.2022 для подання заперечення на відповідь на відзив.

05.07.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка містила, зокрема, вимогу про поновлення строку для подання доказів та приєднання до матеріалів справи доказів.

22.07.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення.

25.07.2022 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка містила, зокрема, вимогу про поновлення строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів.

27.07.2022 до суду від відповідача електронною поштою надійшла заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД (T.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED). Аналогічну заяву подано до суду 27.07.2022 наручно.

В підготовче засідання 27.07.2022 з`явилися представники сторін.

27.07.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив причини пропуску позивачем строку для подання доказів визнати поважними, поновити строк для подання доказів та долучити подані разом з відповіддю на відзив докази до матеріалів справи; визнати поважними причини пропуску позивачем строку для подання доказів, поновити строк для подання доказів та долучити подані із заявою про збільшення розміру позовних вимог докази до матеріалів справи; прийняти до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог; оголосити у підготовчому засіданні перерву до 05.09.2022 та встановити відповідачу строк для подання відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог протягом 10 днів з дня отримання заяви, позивачу встановити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня надходження відзиву.

11.08.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

22.08.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

05.09.2022 відповідачем наручно та електронною поштою подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строків підготовчого провадження.

Також 05.09.2022 відповідачем наручно та електронною поштою подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» копій паспортів ФХП (фізико-хімічних показників) природного газу та звітів про якість природного газу по всіх областях України за період з 01.05.2021-30.09.2021.

В підготовче засідання 05.09.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

05.09.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД (T.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED), відмовити; задовольнити клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та відкласти підготовче засідання на 21.09.2022.

20.09.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на 4 місяці з метою надання позивачу та відповідачу часу для погодження умов мирової угоди та її укладення.

20.09.2022 до суду від позивача електронною поштою надійшли заперечення на заяву про забезпечення доказів.

В підготовче засідання 21.09.2022 з`явились представники сторін.

Розглянувши заяву відповідача про забезпечення доказів, суд ухвалив відмовити у її задоволенні, про що 21.09.2022 постановлено відповідну ухвалу.

Відповідач у підготовчому засіданні 21.09.2022 підтримав подане клопотання про відкладення підготовчого засідання на 4 місяці з метою погодження умов мирової угоди, а представник позивача не заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання на 4 місяці задовольнити частково, відкласти підготовче засідання на 21.12.2022, продовживши строк підготовчого засідання.

20.12.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів.

21.12.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

В підготовче засідання 21.12.2022 з`явилися представники сторін.

21.12.2022 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задовольнити, оголосити перерву в підготовчому засіданні до 23.01.2023.

23.01.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, у якому останній просить призначити в справі № 910/3600/22 товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

23.01.2023 до суду від позивача електронною поштою надійшли заперечення на клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи.

В підготовче засідання 23.01.2023 з`явилися представники сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів від 20.12.2022, суд ухвалив відмовити у його задоволенні, долучені до вказаного клопотання докази не приймати до розгляду, про що постановлено ухвалу від 23.01.2023.

Також в підготовчому засіданні 23.01.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 30.01.2023.

25.01.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про зобов`язання відповідача безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ «ЙЕ Енергія» за Рамковим договором №19/03 купівлі-продажу природного газу від 19.03.2021 та Індивідуальним Договором №19/03/ЙЕ до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №19/03 від 19.03.2021, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з травня по вересень 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що якість переданого природного газу за вказаними договорами за період 01.05.2021-30.09.2021 не відповідає фізико-хімічним показникам та іншим характеристикам природного газу, визначеним розділом ІІІ Кодексу газотранспортної системи.

Разом з тим, у поданій зустрічній позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» виклало заяву про визнання поважними причини пропуску строків на подання зустрічного позову та поновлення строків на подання зустрічного позову до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», зазначаючи при цьому, що введений в Україні воєнний стан, існування постійного ризику обстрілів м. Києва, постійні відключення електроенергії фактично унеможливили подання зустрічного позову у встановлені строки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» у поновленні строку на подання зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами вирішено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія».

30.01.2023 до суду від позивача електронною поштою надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

30.01.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до моменту прийняття Північним апеляційним господарським судом судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/3600/22.

В підготовче засідання 30.01.2023 з`явилися представники сторін.

30.01.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення в справі судової експертизи; відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання; закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 27.02.2022.

03.02.2023 до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 у справі № 910/3600/22 щодо витребування матеріалів даної справи.

За результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/3600/22 Північним апеляційним господарським судом прийнято постанову від 13.03.2023, якою вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 залишено без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/3600/22.

У зв`язку із поверненням матеріалів справи № 910/3600/22 з суду апеляційної інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 призначено судове засідання на 10.05.2023.

10.05.2023 до суду від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про призначення судової експертизи, у якому останній просить суд призначити у справі № 910/3600/22 семантико-текстуальну експертизу та зупинити провадження у справі на час її проведення.

В судове засідання 10.05.2023 з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні 10.05.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової (семантико-текстуальної експертизи).

Представники сторін у судовому засіданні 10.05.2023 надали суду свої пояснення/заперечення по суті позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити в судовому засіданні перерву до 31.05.2023.

17.05.2023 до суду від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3600/22 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/7118/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про тлумачення пункту 9.1. Індивідуального договору № 19/03/ЙЕ від 19.03.2021. Вказане клопотання також містило вимогу про повернення до стадії підготовчого провадження.

31.05.2023 до суду від позивача електронною поштою надійшли заперечення на клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі.

В судове засідання 31.05.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

В судовому засіданні 31.05.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі, оскільки відповідачем не обґрунтовано неможливості розгляду даної справи до прийняття судового рішення у справі № 910/7118/23, в той час як матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів для розгляду справи по суті, що виключає повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 31.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (покупець) укладено Рамковий договір № 19/03 купівлі-продажу природного газу (надалі - Рамковий договір), за умовами п. 1.1. якого визначено, що цей договір регулює відносини сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується - «Індивідуальний договір». Форма Індивідуального договору наведена у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.3. Рамкового договору, умовами Індивідуального Договору визначається Договірна ціна, Договірна вартість, Договірний обсяг, Періоди поставки, порядок оплати, Пункт поставки та інші умови, визначені згідно з цим Договором. У разі якщо інше не передбачено умовами Індивідуального Договору, застосовуються положення цього Рамкового Договору.

Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ, в обсягах та у строки, що погоджені сторонами у відповідному Індивідуальному Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені відповідним Індивідуальним Договором та цим Рамковим Договором (п. 1.4. Рамкового договору).

Згідно з п. 2.1. Рамкового договору, загальна кількість природного газу, що передається продавцем покупцю на виконання цього договору, дорівнює обсягу природного газу, що передається відповідно до умов Індивідуального договору за цим Договором, та визначається на підставі Комерційних актів.

Фізико-хімічні показники газу, який передається покупцеві, повинні відповідати вимогам, визначеним розділом ІІІ Кодексу ГТС (п. 2.3. Рамкового договору).

Згідно з п. 3.1. Рамкового договору, продавець передає покупцеві природний газ у порядку та на умовах, визначених у Індивідуальному Договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором.

Передача договірного обсягу газу здійснюється протягом кожного періоду поставки, узгодженого сторонами в Індивідуальному Договорі (п. 3.2. Рамкового договору).

Пунктом 3.3. Рамкового договору сторони узгодили, що передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ (віртуальна торгова точка) шляхом надання сторонами Оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. У торгових сповіщеннях, зокрема, зазначається обсяг природного газу, що передається/приймається сторонами відповідно до Індивідуального Договору. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у ВТТ.

Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану із правом власності на природний газ (п. 3.4. Рамкового договору).

Відповідно до п. 3.9. Рамкового договору після закінчення періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-го числа місяця, наступного за періодом поставки, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором, продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою Комерційний акт та направляє його на підпис Покупцю.

У Комерційному акті зазначаються Договірна ціна, фактичний обсяг газу, що був переданий протягом періоду поставки згідно з торговими сповіщеннями, підтвердженими Оператором ГТС в Інформаційній платформі Оператора ГТС, та вартість природного газу, яка визначається шляхом множення фактичного обсягу природного газу на Договірну ціну, у двох примірниках (по одному - для кожної із сторін). Покупець підписує, скріплює печаткою (за наявності) та повертає один примірник Комерційного акту Продавцю не пізніше 12-го числа місяця, наступного за періодом поставки (п. 3.10. Рамкового договору).

У разі неповернення покупцем переданого йому Комерційного акту у визначений договором строк, такий акт вважається підписаним покупцем (п. 3.11. Рамкового договору).

Після надання Торгового сповіщення продавець не несе відповідальність за подальше використання природного газу покупцем (п. 3.12. Рамкового договору).

Згідно з п. 4.2. Рамкового договору продаж природного газу здійснюється за Договірною ціною, що встановлюється між продавцем та покупцем на умовах Індивідуального Договору.

Договірна вартість розраховується і підлягає сплаті в українських гривнях у безготівковій формі на рахунок продавця. Договірна вартість кожного договірного обсягу газу визначається на умовах Індивідуального Договору та округлюється до 2-х знаків після коми (п. 4.3. Рамкового договору).

Відповідно до п. 4.4. Рамкового договору покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених Індивідуальним Договором.

Відповідно до умов п. 9.1. Рамкового договору, цей договір набуває чинності з моменту скріплення його підписами сторін та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до їх повного та належного здійснення, а в частині передачі газу покупцю по 30.04.2022 (включно).

Усі додатки, додаткові угоди до цього договору, у тому числі Індивідуальний Договір та додаткові угоди до них, є його невід`ємними частинами та набувають чинності, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін (за наявності) (п. 9.6. Рамкового договору).

Судом також встановлено, що 19.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (покупець) укладено Індивідуальний договір № 19/03/ЙЕ до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 19/03 від 19.03.2021 (надалі - Індивідуальний договір).

Відповідно до п. 1 Індивідуального договору загальний період поставки з 01.05.2021 по 30.04.2022 (включно).

Сторони узгодили, що договірний обсяг природного газу за загальний період поставки, що передається на умовах Індивідуального договору, складається з договірних обсягів за кожний період поставки, які формуються на підставі заявок покупця про обсяг природного газу (п. 2 Індивідуального договору).

Відповідно до п. 2.1. Індивідуального договору максимальний договірний обсяг природного газу за загальний період поставки не може перевищувати 6000,00 млн.куб.м. та встановлюється на кожний період поставки в обсягах, наведених у вказаному пункті Індивідуального договору.

Пунктом 7 Індивідуального договору визначено, що договірна вартість газу за загальний період поставки розраховується як сума договірних вартостей за кожний період поставки.

Договірна вартість за кожний період поставки визначається як добуток обсягу відповідно до наданої покупцем заявки про обсяг природного газу та Договірної ціни, визначеної на умовах пункту 9 Індивідуального Договору, та зазначається сторонами у відповідній додатковій угоді до Індивідуального Договору, яка укладається не пізніше наступного робочого дня після дня отримання продавцем заявки про обсяг природного газу, яка передбачена у пункті 3 Індивідуального Договору (п. 8 Індивідуального договору).

Відповідно до пп. 9.1. п. 9 Індивідуального договору договірна ціна за загальний період поставки розраховується за формулою, визначеною у вказаному пункті Індивідуального договору.

Відповідно до п. 10 Індивідуального договору оплата договірної вартості за відповідний період поставки здійснюється покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів після періоду поставки. Виконання платіжних зобов`язань покупця за цим Договором допускається шляхом їх виконання третьою особою, за попередньою письмовою згодою продавця. При цьому, покупець зобов`язаний письмово не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку оплати відповідного періоду поставки повідомити продавця про виконання зобов`язань третьою особою та надати один примірник договору, який визначає таке зобов`язання третьої особи.

За умовами п. 20 Індивідуального договору перехід права власності на природний газ відбувається відповідно до умов Рамкового договору.

Додатком 1 до Індивідуального договору визначено форму заявки про обсяг природного газу.

Додатком 2 до Індивідуального договору визначено вимоги до банківських гарантій як забезпечення виконання зобов`язань за договором та проект банківської гарантії виконання платіжних зобов`язань за договором.

26.04.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 1-05 до Індивідуального договору, умовами п. 1 якої передбачено, що на підставі заявки про обсяг природного газу, направленої покупцем вих. № 167-СЛ-564-0421 від 23.04.2021, обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця у періоді поставки «Травень 2021» складає 240 000 000 (двісті сорок мільйонів) тис.куб.м.

Договірна ціна природного газу за Загальний період поставки, розрахована відповідно до п. 9 Індивідуального договору, становить 7 420,00 грн з ПДВ за 1000 куб.м. (п. 2 Додаткової угоди № 1-05 до Індивідуального договору).

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1-05 до Індивідуального договору зафіксовано, що сторони домовились, на виконання п. 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період поставки «Травень 2021» складає 1 780 800 000,00 грн з ПДВ.

На виконання умов Індивідуального договору позивач передав в період «Травень 2021» у пункті поставки «ВТТ», а відповідач прийняв природний газ на суму 1 780 800 000,00 грн з ПДВ, про що сторонами складено, підписано та скріплено печатками Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 1К/05-19/03/ЙЕ від 31.05.2021.

19.05.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 2-06 до Індивідуального договору, умовами п. 1 якої визначено, що на підставі заявки про обсяг природного газу покупця вих. № 167-СЛ-695-0521 від 18.05.2021, обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця у періоді поставки «Червень 2021» складає 140 000 000 (сто сорок мільйонів) тис.куб.м.

Договірна ціна природного газу за Загальний період поставки, розрахована відповідно до п. 9 Індивідуального договору, становить 7420,00 грн з ПДВ за 1000 куб.м. (п. 2 Додаткової угоди № 2-06 до Індивідуального договору).

Сторони домовились, на виконання п. 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період поставки «Червень 2021» складає 1 038 800 000,00 грн з ПДВ (п. 3 Додаткової угоди № 2-06 до Індивідуального договору).

На виконання умов Індивідуального договору позивач передав в період «Червень 2021» у пункті поставки «ВТТ», а відповідач прийняв природний газ на суму 1 038 800 000,00 грн з ПДВ, про що сторонами складено, підписано та скріплено печатками Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 2К/06-19/03/ЙЕ від 30.06.2021.

17.06.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 3-07 до Індивідуального договору, умовами п. 1 якої визначено, що на підставі заявки про обсяг природного газу покупця вих. № 167-СЛ-277-0621 від 16.06.2021, обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця у періоді поставки «Липень 2021» складає 140 000 000 (сто сорок мільйонів) куб.м.

Договірна ціна природного газу за Загальний період поставки, розрахована відповідно до п. 9 Індивідуального договору, становить 7420,00 грн з ПДВ за 1000 куб.м. (п. 2 Додаткової угоди № 3-07 до Індивідуального договору).

Сторони домовились, на виконання п. 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період поставки «Липень 2021» складає 1 038 800 000,00 грн з ПДВ (п. 3 Додаткової угоди № 3-07 до Індивідуального договору).

На виконання умов Індивідуального договору позивач передав в період «Липень 2021» у пункті поставки «ВТТ», а відповідач прийняв природний газ на суму 1 038 800 000,00 грн з ПДВ, про що сторонами складено, підписано та скріплено печатками Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 3К/07-19/03/ЙЕ від 31.07.2021.

21.07.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 4-08 до Індивідуального договору, умовами п. 1 якої визначено, що на підставі заявки про обсяг природного газу покупця вих. № 167-СЛ-1079-0721 від 20.07.2021, обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця у періоді поставки «Серпень 2021» складає 140 000 000 (сто сорок мільйонів) куб.м.

Договірна ціна природного газу за Загальний період поставки, розрахована відповідно до п. 9 Індивідуального договору, становить 7420,00 грн з ПДВ за 1000 куб.м. (п. 2 Додаткової угоди № 4-08 до Індивідуального договору).

Сторони домовились, на виконання п. 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період поставки «Серпень 2021» складає 1 038 800 000,00 грн з ПДВ (п. 3 Додаткової угоди № 4-08 до Індивідуального договору).

На виконання умов Індивідуального договору позивач передав в період «Серпень 2021» у пункті поставки «ВТТ», а відповідач прийняв природний газ на суму 1 038 800 000,00 грн з ПДВ, про що сторонами складено, підписано та скріплено печатками Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 4К/08-19/03/ЙЕ від 31.08.2021.

13.08.2021 сторонами укладено Додаткову угоду № 5-09 до Індивідуального договору, умовами п. 1 якої визначено, що на підставі заявки про обсяг природного газу покупця вих. № 167-СЛ-1171-0821 від 12.08.2021, обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця у періоді поставки «Вересень 2021» складає 170 000 000 (сто сімдесят мільйонів метрів кубічних).

Договірна ціна природного газу за Загальний період поставки, розрахована відповідно до п. 9 Індивідуального договору, становить 7420,00 грн з ПДВ за 1000 куб.м. (п. 2 Додаткової угоди № 5-09 до Індивідуального договору).

Сторони домовились, на виконання п. 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період поставки «Вересень 2021» складає 1 261 400 000,00 грн з ПДВ (п. 3 Додаткової угоди № 5-09 до Індивідуального договору).

На виконання умов Індивідуального договору позивач передав в період «Вересень 2021» у пункті поставки «ВТТ», а відповідач прийняв природний газ на суму 1 261 400 000,00 грн з ПДВ, про що сторонами складено, підписано та скріплено печатками Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 5К/09-19/03/ЙЕ від 30.09.2021.

В той же час, із наявних у матеріалах справи документів, а саме: сальдо по картці рахунку позивача за січень 2021 року - березень 2022 року, довідки АБ «Укргазбанк» від 23.11.2021 № 15932/47140/2021, реєстру платежів на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від ТОВ «ЙЕ Енергія» за період з 19.03.2021 по 18.11.2021, вбачається, що відповідач частково розрахувався за поставлений позивачем природний газ в періоди поставки травень-липень 2021 року, згідно з укладеними Рамковим договором, Індивідуальним договором та додатковими угодами № 1-05 від 26.04.2021, № 2-06 від 19.05.2021, № 3-07 від 17.06.2021, на загальну суму 3 858 400 000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з листами від 19.10.2021 № 125/02-2354.1 та від 17.11.2021 № 125/02-2685, у яких повідомляв про відсутність надходжень від останнього оплати за переданий природний газ за періоди поставки Серпень 2021, Вересень 2021.

Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про сплату заборгованості від 30.12.2021 № 125/08-3411, від 27.01.2022 № 125/01-521 та від 29.06.2022 № 125/08-2698, у яких просив сплатити заборгованість у розмірі 2 300 200 000,00 грн та нараховані на вказану суму боргу за відповідні періоди прострочення суми пені, інфляційних, 3% річних, а також штрафу.

Відповідач листом від 15.02.2022 № 167-СЛ-554-0222 просив продовжити строк оплати природного газу, отриманого за Індивідуальним договором до Рамкового договору на більш тривалий термін та повідомив про готовність розглянути будь-які варіанти врегулювання вказаного питання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань зі своєчасної та повної оплати поставленого позивачем природного газу, чим порушив вимоги п. 4.4. Рамкового договору та п. 10 Індивідуального договору, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у загальній сумі 2 300 200 000,00 грн, з якої 1 038 800 000,00 грн за період поставки «Серпень 2021» та 1 261 400 000,00 грн за період поставки «Вересень 2021».

Враховуючи прострочення виконання відповідачем зобов`язання із оплати товару, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача, крім суми основної заборгованості, пеню у розмірі 216 220 833,06 грн, штраф у розмірі 230 020 000,00 грн, 3% річних у розмірі 39 891 139,32 грн та інфляційні втрати у розмірі 344 511 896,47 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.07.2022).

Відповідач, в свою чергу, проти задоволення позовних вимог заперечує та не визнає суму основного боргу, зазначаючи, що позивачем в порушення п. 2.2. Рамкового договору передано відповідачу обсяги природного газу без приведення до стандартних умов, в результаті чого відповідачем фактично отримано меншу кількість природного газу, ніж зазначено в комерційних актах до Індивідуального договору. Так, на підтвердження вказаних обставин відповідач вказує про отримання від своїх контрагентів ряду претензій щодо виникнення у останніх упродовж періоду травень-вересень 2021 року позитивного або негативного небалансу, який був врегульований згідно з договором про транспортування природного газу між Оператором ГТС і контрагентами.

Крім того, відповідач посилається на те, що переданий позивачем природний газ протягом періоду травень-вересень 2021 року був неналежної якості, оскільки не відповідав фізико-хімічним показникам, визначених Кодексом ГТС. При цьому, про таку відповідність фізико-хімічним показникам та вимогам Кодексу ГТС в комерційних актах позивачем не зазначено. За твердженнями відповідача, переданий природний газ не відповідає параметрам якості щодо точки роси за вологою.

За таких обставин відповідач зазначає, що позивач повинен здійснити перерахунок обсягів природного газу, що відображені в комерційних актах за період з травня по вересень 2021 року в сторону зменшення, а також здійснити перерахунок розміру інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій. В той же час, відповідач посилається на прострочення кредитора у порядку ст. 613 Цивільного кодексу України.

Також, за твердженням відповідача, позовні вимоги повинні бути звернені до ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД (T.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED), як поручителя за укладеними із позивачем договорами поруки № П/5-09/19/03/ЙЕ-13082021 від 13.08.2021 та № П/4-08/19/03/ЙЕ/21072021 від 21.07.2021, якими було забезпечено виконання зобов`язань щодо оплати 100% вартості природного газу за додатковими угодами № 4-08 від 21.07.2021 та № 5-09 від 13.08.2021 до Індивідуального договору.

Крім вказаного, відповідач також посилається на невідповідність договірної ціни, яка визначена у додаткових угодах до Індивідуального договору положенням пункту 9 цього договору, а тому заявлена до стягнення позивачем сума основного боргу є такою, що ґрунтується на невірних розрахунках.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Внаслідок укладення Рамкового договору та Індивідуального договору, між сторонами у даній справі згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що виникають із договору купівлі-продажу, а відтак підпадають під правове регулювання глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується факт поставки позивачем відповідачу природного газу у обсягах, визначених сторонами в додаткових угодах № 1-05 від 26.04.2021, № 2-06 від 19.05.2021, № 3-07 від 17.06.2021, № 4-08 від 21.07.2021, № 5-09 від 13.08.2021, загальною вартістю 6 158 600 000,00 грн.

В той же час, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт часткової оплати відповідачем коштів за поставлений позивачем природний газ за періоди поставки «Травень 2021», «Червень 2021» та «Липень 2021» на загальну суму 3 858 400 000,00 грн, та відповідачем не заперечується.

Однак, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем коштів за отриманий природний газ за періоди поставки «Серпень 2021» на суму 1 038 800 000,00 грн та «Вересень 2021» на суму 1 261 400 000,00 грн.

Таким чином, із урахуванням частково сплаченої відповідачем суми боргу, несплаченою залишається заборгованість у розмірі 2 300 200 000,00 грн.

Доводи відповідача щодо невідповідності обсягів фактично поставленого природного газу визначеним в комерційних актах до Індивідуального договору обсягам, а також щодо передачі позивачем природного газу неналежної якості, суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до п. 11 глави 7 розділу ІІІ Кодексу ГТС передача природного газу, поданого до газотранспортної системи між замовниками послуг транспортування, здійснюється у віртуальній торговій точці шляхом подання оператору газотранспортної системи торгових сповіщень відповідно до вимог глави 2 розділу XIV цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1-5, 8 глави 2 розділу XIV Кодексу ГТС передача природного газу, поданого в газотранспортну систему, між двома портфоліо балансування замовників послуг транспортування здійснюється шляхом надання оператору газотранспортної системи торгових сповіщень на відчуження чи набуття природного газу, що були надані оператору газотранспортної системи по відношенню до однієї газової доби.

Замовник послуг транспортування має право надавати торгове сповіщення виключно після набуття/відчуження права власності на такий обсяг (об`єм) природного газу за договором купівлі-продажу природного газу (або іншою цивільно-правовою угодою) іншому замовнику послуг транспортування у відповідну газову добу на віртуальну торгову точку.

Оператор газотранспортної системи забезпечує функціонування інформаційної платформи, на якій здійснюється опрацювання наданих торгових сповіщень.

Обробка торгових сповіщень оператором газотранспортної системи здійснюється цілодобово не довше тридцяти хвилин, крім випадку якщо замовником послуг транспортування не визначено інший строк набрання чинності торговим сповіщенням, що дає можливість подовжити термін обробки торгового сповіщення до двох годин.

Замовник має право змінити або відкликати надане торгове сповіщення до моменту його підтвердження оператором газотранспортної системи.

Торгове сповіщення має містити таку інформацію: газова доба, коли передаватиметься природний газ; ідентифікацію відповідних портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу, між якими відбувається передача природного газу, зокрема реквізити замовників, їх ЕІС-коди; зазначення чи є це торговим сповіщенням на відчуження чи набуття; обсяг природного газу, що передається (набувається), виражений у куб. м та одночасно (інформативно) в одиницях енергії (кВт·год).

Якщо оператор газотранспортної системи отримує торгові сповіщення на відчуження та на набуття, що збігаються, та якщо обсяги природного газу у сповіщеннях є рівними, то оператор газотранспортної системи погоджує таку передачу природного газу та відносить такі обсяги природного газу на відповідні портфоліо балансування:

як відбір з газотранспортної системи по відношенню до портфоліо балансування замовника послуг транспортування природного газу, що надає торгове сповіщення на відчуження;

як подачу до газотранспортної системи по відношенню до портфоліо балансування замовника послуг транспортування природного газу, що надає торгове сповіщення на набуття.

Передача природного газу здійснюється на віртуальній торговій точці.

У випадку коли обсяги природного газу в парі торгових сповіщень на відчуження та набуття, що збігаються, не є рівними, оператор газотранспортної системи відхиляє обидва сповіщення.

На виконання умов п. 3.3. Рамкового договору, позивач протягом періоду травень-вересень 2021 передав відповідачу у пункті поставки - «ВТТ» (віртуальна торгова точка), а останній прийняв природний газ у обсягах та вартістю, визначених в комерційних актах від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021 та від 30.09.2021.

Судом із наданого позивачем в матеріали справи реєстру відомостей щодо підтверджених торгових сповіщень встановлено, що за період травень-вересень 2021 року оператором ГТС було підтверджено торгові сповіщення на відчуження позивачем та набуття відповідачем природного газу, в результаті чого відповідач набув у власність природний газ в тому обсязі, який відповідає визначеному у заявках останнього про обсяг природного газу.

Умовами пунктів 3.1., 3.3.,3.4. та 6.7. Рамкового договору сторони узгодили, що продаж природного газу та перехід права власності на природний газ відбувається у віртуальній торговій точці (ВТТ). Після переходу права власності на природний газ відповідач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на газ. Позивач не відповідає за будь-які перебої у транспортуванні або зберіганні газу, які стосуються функціонування, обслуговування та/або розвитку ГТС, а також будь-яке погіршення газу, що сталося з вини Оператора ГТС. Дані норми договору співвідносяться з нормами розділу 3 Кодексу ГТС. В той же час, позивач не є тією особою, яка визначена Кодексом ГТС відповідальною за якість газу у точках виходу з ГТС.

Враховуючи викладене, зобов`язання позивача щодо передачі природного газу у віртуальній торговій точці є виконаним з моменту передачі права власності на природний газ. При цьому, судом встановлено, що відповідачем набуття ним права власності на переданий позивачем природний газ не оспорюється.

Виходячи з узгоджених сторонами умов пунктів 1.4., 2.1., 3.10 Рамкового договору, відповідач, підписавши комерційні акти після закінчення відповідного періоду поставки, у якому позивачем було здійснено передачу газу, фактично погодився із визначеним у таких актах обсягом та вартістю газу.

Відтак, суд вважає, що зазначаючи про невизнання суми основної заборгованості через невідповідність обсягів фактично поставленого природного газу визначеним в комерційних актах до Індивідуального договору обсягам та передачу природного газу неналежної якості, відповідач сам собі суперечить, оскільки наявні в матеріалах справи докази, зокрема щодо часткової сплати останнім коштів за поставлений позивачем протягом травня-липня 2021 року природний газ, свідчать про повне прийняття відповідачем виконання позивачем свого зобов`язання за Рамковим та Індивідуальним договором за визначеними в комерційних актах обсягами та цінами. Такий висновок суду також підтверджує лист відповідача від 15.02.2022 № 167-СЛ-554-0222, в якому, посилаючись на відмінні від викладених у документах по суті спору обставини, відповідач просив позивача продовжити строк оплати природного газу на більш тривалий термін.

При цьому, суд наголошує, що відповідачем не заявлялось жодних претензій щодо кількості або якості переданого позивачем протягом травня-вересня 2021 року природного газу.

Водночас, підписані сторонами комерційні акти від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021 та від 30.09.2021 є такими, що відповідають за змістом умовам п. 3.10. Рамкового договору, а вказаний пункт не містить вимог щодо зазначення відомостей про відповідність газу фізико-хімічним показникам і вимогам, визначеним Кодексом ГТС та відомостей щодо передання природного газу приведеного до стандартних умов, з огляду на що, відповідні доводи відповідача у цій частині визнаються судом необґрунтованими.

В той же час, судом відхиляються доводи відповідача про необхідність звернення із даними позовними вимогами до поручителя - Компанії ТІ.ДЖІ.АЙ ГАЗ ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД (T.G.I. GAS HOLDINGS LIMITED), яка за договорами поруки № П/5-09/19/03/ЙЕ-13082021 від 13.08.2021 та № П/4-08/19/03/ЙЕ-21072021 від 21.07.2021 поручається перед позивачем за належне виконання відповідачем його зобов`язань за Рамковим договором, Індивідуальним договором та додатковими угодами № 5-09 від 13.08.2021 та № 4-08 від 21.07.2021, оскільки за умовами п. 2.6. вказаних договорів поруки позивач, як кредитор, має право, а не обов`язок, вимагати виконання забезпечених зобов`язань на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково, що кореспондується із положеннями ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України.

Також суд вважає безпідставними доводи відповідача про невідповідність ціни природного газу положенням Індивідуального договору, оскільки між сторонами договірна ціна за природний газ на кожний період поставки була узгоджена у підписаних додаткових угодах № 1-05 від 26.04.2021, № 2-06 від 19.05.2021, № 3-07 від 17.06.2021, № 4-08 від 21.07.2021, № 5-09 від 13.08.2021, як така, що розрахована відповідно до п. 9 Індивідуального договору, а також сторонами підписано відповідні комерційні акти приймання-передачі природного газу за вартістю, яка розрахована виходячи із визначеної у додаткових угодах договірної ціни.

Більше того, як вже зазначалось, позивач у повному обсязі та на підставі визначеної у вказаних угодах ціни розрахувався за поставлений позивачем природний газ за період травень-липень 2021 року.

З огляду на зазначене, судом не приймається до уваги наданий відповідачем власний розрахунок договірної ціни, як такий, що не узгоджений з позивачем.

Також судом відхиляється як безпідставний аргумент відповідача щодо прострочення кредитора в порядку ст. 613 Цивільного кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що звертався до позивача із листом щодо прийняття виконання зобов`язань ТОВ «ЙЕ Енергія» з оплати природного газу шляхом передачі природного газу в підземному сховищі газу АТ «Укртрансгаз» в обсязі/частини обсягу 88 508,631 тис.куб.метрів за прийнятною для обох сторін ціною, про що укласти відповідну угоду, а також зазначив, що цей обсяг газу належить відповідачу на праві власності на підставі актів приватного виконавця про вилучення у ПрАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» майна та передачі його стягувачу - ТОВ «ЙЕ Енергія» від 22.06.2021 та від 28.09.2021.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Аналіз наведеної норми дозволяє дійти висновку, що прострочення кредитора наступає лише тоді, коли останній не прийняв належне виконання, запропоноване боржником, тобто виконання, вчинене відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України.

Оскільки, належним виконанням зобов`язання відповідача за Рамковим та Індивідуальним договором є оплата коштів за поставлений природний газ, яка має бути здійснена протягом 45 календарних днів після періоду поставки, а умовами укладених між сторонами Рамкового та Індивідуального договорів не визначено обов`язку позивача приймати виконання відповідача з оплати за отриманий природний газ у спосіб, відмінний від визначеного п. 10 Індивідуального договору, в даному випадку позивач не є кредитором, що прострочив. За наведених обставин, відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 613 Цивільного кодексу України.

На підставі вище викладеного, суд встановив, що позивачем були виконані в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Рамкового та Індивідуального договорів, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі, в той час як відповідач порушив свої зобов`язання та не здійснив оплату товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 2 300 200 000,00 грн за періоди поставки «Серпень 2021» та «Вересень 2021», факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Крім того, позивачем нараховано для стягнення з відповідача, крім суми основної заборгованості, пеню у розмірі 216 220 833,06 грн, штраф у розмірі 230 020 000,00 грн, 3% річних у розмірі 39 891 139,32 грн та інфляційні втрати у розмірі 344 511 896,47 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.07.2022).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Щодо одночасного стягнення з відповідача пені та штрафу суд зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.3. Рамкового договору, за порушення покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених договором та/або Індивідуальним договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця додатково штраф, розмір якого становить 10% від суми простроченої заборгованості за відповідний період поставки згідно з Індивідуальним договором.

Здійснивши перевірку здійсненого позивачем розрахунку сум пені, 3% річних та інфляційних втрат за визначені ним період прострочення виконання зобов`язань за серпень 2021 (з 16.10.2021 по 31.05.2022, для пені - з 16.10.2021 по 15.04.2022) та за вересень 2021 (з 16.11.2021 по 31.05.2022, для пені - з 16.11.2021 по 15.05.2022), а також штрафу, суд встановив, що вказані розрахунки проведені вірно та відповідають умовам чинного законодавства.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми пені у розмірі 216 220 833,06 грн, штрафу в розмірі 230 020 000,00 грн, 3% річних у розмірі 39 891 139,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 344 511 896,47 грн, як обґрунтовані та не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (вул. Острозьких Князів, 32/2, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 38863790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 42399676) заборгованість у розмірі 2 300 200 000 (два мільярди триста мільйонів двісті тисяч) гривень 00 коп., пеню у розмірі 216 220 833 (двісті шістнадцять мільйонів двісті двадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривні 06 коп., штрафу в розмірі 230 020 000 (двісті тридцять мільйонів двадцять тисяч) гривень 00 коп., 3% річних у розмірі 39 891 139 (тридцять дев`ять мільйонів вісімсот дев`яносто одна тисяча сто тридцять дев`ять) гривень 32 коп. та інфляційних втрат у розмірі 344 511 896 (триста сорок чотири мільйони п`ятсот одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 47 коп та судового збору у розмірі 868 350 (вісімсот шістдесят вісім тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 21.06.2023.

Суддя Т. Ю. Трофименко