РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2023Справа № 910/5451/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповід альністю «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «КВІК»

до Міністерства оборони України

про стягнення 739 499, 94 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «КВІК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 739 499, 94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №370/3/5/2/1/334 від 01.11.2022.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5451/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

28.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про продовження процесуальних строків на подання відзиву на позов.

11.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Враховуючи вказані відповідачем обставини, виходячи з приписів ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву на позов та долучив до матеріалів справи поданий відповідачем відзив на позов.

01.06.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору про закупівлю послуг за державні кошти №370/3/5/2/1/334, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 739 499, 94 грн. Відповідач надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 739 499, 94 грн.

17.03.2023 позивач направив відповідачу претензію №1/370/3/5/2/1/334 про сплату заборгованості за поставлений товар.

Однак, відповідач у добровільному порядку сплату заборгованості не здійснив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість у сумі 739 499, 94 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від належного виконання зобов`язань зі сплати заборгованості. Також позивач зазначив про виконання останнім умов договору в частині надання відповідачу повного пакету документів.

Позиція відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи про їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач зазначив, що позивачем не надано послуги в обумовлений договором термін та в порушення п. 4.2. договору не надано повного пакету документів з актом приймання наданих послуг.

З огляду на закінчення строку дії договору, відсутність у Міністерства оборони України зарезервованих фінансових зобов`язань та закінчення бюджетного 2022 року, відповідачем не можуть бути опрацьовані та реалізовані первинні документи на зазначену суму боргу.

Крім того, відповідач зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000, 00 грн є необґрунтованими та не пропорційними до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.11.2022 між Міністерством оборони України (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «КВІК» (далі - позивач, виконавець) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/2/1/334 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надати замовникові послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення спеціального призначення за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг з ремонту виробів, що с невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець повинен надати замовнику передбачені цим договором послуги з капітального ремонту виробів, якість яких відповідає технічним умовам, державним стандартам, кресленням та інше, які діють на підприємстві виконавця.

Згідно з п. 3.1 договору ціна цього договору становить 739 499 грн. 94 коп. з ПДВ, за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України, в тому числі ПДВ - 123 249 грн. 99 коп.

Замовник оплачує надані та прийняті послуги з ремонту виробів, які передбачені календарним планом надання послуг з ремонту виробів, за договірною ціною, погодженою сторонами та зафіксованою у протоколі погодження договірної (фактичної) ціни послуг з ремонту виробів та прийнятих замовником з урахуванням встановленого чинним законодавством рівня прибутку (п. 3.6 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору замовник здійснює розрахунки з виконавцем поетапно за фактично надані послуги з ремонту виробів протягом 30 банківських днів з дати підписання замовником акту приймання наданих послуг з ремонту виробів, який є невід`ємною частиною цього договору, відповідно до наданих виконавцем рахунків, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України.

За умовами пунктів 4.2.-4.3. договору, до рахунку виконавцем додається: акти приймання-передачі виробів (Додаток 3 до договору); акт приймання наданих послуг з ремонту виробів (Додаток 4 до договору); калькуляція витрат, сформована виконавцем, - завізована 4222 ВП МОУ; посвідчення (Додаток 5 до договору), видане 4222 ВП МОУ про приймання наданих послуг з ремонту виробів (в цілому по завершенню надання послуг за етапи, або кожного окремого виробу); виконані наряди на ремонт (копії нарядів у разі їх часткового виконання); копії доручень на отримання майна після ремонту представниками військових частин та установ Збройних Сил України.

На підставі зазначених документів не пізніше 10-денного терміну сторонами оформляється та затверджується Акт приймання наданих послуг з ремонту виробів (Додаток 4 до договору) за договором, який є підставою для проведення розрахунків.

Замовник протягом п`яти календарних днів повертає рахунки виконавцю без оплати у наступних випадках:

а) при перевищенні ціни договору, визначеної п. 3.1 цього договору;

б) при неналежному оформленні документів (відсутності печатки, підписів, невідповідності форми та змісту актів формам, наведеним у додатках до договору тощо);

в) при наданні документів на оплату після закінчення строку дії договору;

г) відсутності повного комплекту документів, передбаченого п. 4.2 договору.

Документи не оформлені встановленим чином повертаються виконавцю для усунення недоліків, розрахунки за даними документами проводяться після усунення недоліків.

Розрахунки із співвиконавцями, постачальниками здійснюються виконавцем за власний рахунок.

Термін надання послуг з ремонту виробів - відповідно до календарного плану надання послуг з ремонту виробів, що є невід`ємною частиною цього договору. Дострокове надання послуг з ремонту виробів дозволяється за письмовою згодою сторін (п. 5.1 договору).

Приймання виробів після проведення ремонту здійснюється представниками (представником) військової частини, у відповідності до вимог нормативно-технічної документації на здачу виробів в ремонт та їх видачу з ремонту, та оформляється Актом приймання-передачі виробів (Додаток 3 до договору), підписується уповноваженими особами виконавця, начальником ВТК виконавця, представниками (представником) військової частини та затверджується виконавцем. Затверджений Акт приймання-передачі виробів складається у 4-х примірниках: 2 примірника - для замовника, 1 примірник для представника військової частини, 1 примірник - для виконавця та копію Акту приймання-передачі до 4222 ВП МОУ (п. 5.15 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, в частині розрахунків до повного виконання сторонами фінансових зобов`язань по цьому договору, з питань гарантійних зобов`язань до закінчення гарантійного терміну.

Специфікацією, що є Додатком № 8 до договору, сторони погодили найменування та номери виробів - ЯМЗ-238 №567151, № 002258, № 798645.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач зазначив, що на виконання умов договору останнім було надано відповідачу послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення на суму 739 499,94 грн, що підтверджується актом приймання-передачі виробів від 11.01.2023.

Позивач направив на адресу відповідача претензію №070-03/2023 від 17.03.2023 про оплату заборгованості у розмірі 739 499,94 грн протягом 10 днів з дня отримання претензії.

Відповідач не здійснив оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 739 499,94 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільний кодекс України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У відповідності до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, між сторонами укладений договір про закупівлю послуг за державні кошти № 370/3/5/2/1/334 від 01.11.2022, згідно із умовами якого позивач зобов`язався надавати послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення спеціального призначення за номенклатурою, водночас відповідач зобов`язався оплачувати послуги в порядку та на умовах, визначених договором.

Наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі виробів від 11.01.2023 підтверджено, що позивач надав відповідачу послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення на загальну суму 739 499,94 грн.

Акт приймання-передачі виробів від 11.01.2023 підписано представниками обох сторін, докази заперечень чи зауважень щодо наданих послуг у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пунктів 4.1. договору сторони погодили, що замовник здійснює розрахунки з виконавцем поетапно за фактично надані послуги з ремонту виробів протягом 30 банківських днів з дати підписання замовником акту приймання наданих послуг з ремонту виробів, який є невід`ємною частиною цього договору, відповідно до наданих виконавцем рахунків, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України.

Як встановлено судом, пунктами 4.2.-4.3. договору визначено перелік документів, що додаються до рахунку виконавцем. На підставі зазначених документів не пізніше 10-денного терміну сторонами оформляється та затверджується Акт приймання наданих послуг з ремонту виробів (Додаток 4 до договору) за договором, який є підставою для проведення розрахунків.

Оскільки відповідачем підписано акт приймання-передачі виробів та прийнято роботи без зауважень та заперечень, суд дійшов висновку, що позивачем виконано умови п. 4.2. договору та надано визначений перелік документів на підставі яких сторонами підписано акт приймання-передачі виробів, а тому суд відхиляє доводи відповідача в цій частині.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором у сумі 739 499,94 грн доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд визнає обґрунтованим позов в частині стягнення заборгованості у розмірі 739 499,94 грн.

Щодо заперечень відповідача в частині відсутності бюджетних фінансувань та закінчення строку дії договору, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які склались між сторонами на підставі договору №370/3/5/2/1/334 від 01.11.2022 є цивільно-правовими та регулюються положеннями Цивільного та Господарського кодексів України, в той час як норми Бюджетного кодексу України не впливають на зобов`язання сторін за договором.

Виходячи з положень статей 525, 526, 530 ЦК України і статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору. Сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відтак, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від належного виконання зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг за договором №370/3/5/2/1/334 від 01.11.2022.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи та враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення повної оплати за надані позивачем послуги, відсутність в матеріалах справи доказів спростування заявлених вимог, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «КВІК» до Міністерство оборони України повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

У відповідності до п. 2 ч. 1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерство оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариство з обмеженою відповід альністю «МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «КВІК» (69123, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Василя Стуса, будинок 8 А, ідентифікаційний код 38284929) основний борг у сумі 739 499,94 грн та судовий збір у сумі 11 092, 50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.06.2023.

Суддя О.В. Гулевець