СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Харків Справа № 922/5147/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта): Стриж Л.А. (поза межами суду), ордер серія АХ №1121000 від 07.03.2023;

від відповідача: Кузнецова А.А. (в залі суду), ордер серія ХВ № 287000263 від 15.06.2021;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", м. Харків (вх. №87 Д/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 (повний текст складено 06.02.2023) у справі №922/5147/21 (суддя Шарко Л.В.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", м. Харків,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м.Харків,

про стягнення 420000,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (надалі - ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал") звернулося до Господарcького суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (надалі - ТОВ "Завод "Будінвест") про стягнення штрафу у розмірі 420000,00грн за порушення п. 6.8 кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, а саме: не повідомлення про наявні претензії з боку третіх осіб.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/5147/21 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, позивач - ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/5147/21 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вважає помилковими висновки господарського суду про те, що долученим відповідачем до матеріалів справи експертним висновком №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021 підтверджується відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування п.6.8. кредитного договору та нарахування штрафних санкцій.

За твердженням скаржника, судом не було надано належної правової оцінки вказаному висновку експерта та не досліджено його зміст, що призвело до помилкового висновку щодо належності та допустимості цього висновку як доказу на підтвердження викладених у ньому обставин, з огляду на наступне:

- з вказаного висновку експерта не вбачається можливим встановити, що саме досліджувалося експертом (заборгованість за договором про відступлення права вимоги, укладеного між первісним кредитором та позивачем, або ж заборгованість за самим кредитним договором); крім того, у висновку експерта не вказано видавника наданих на дослідження доказів та кількість аркушів документів, які надавались експерту; при цьому, перелік документів містить вказівку "інші документи", однак не визначено, які саме документи, ким вони видані та якого змісту, що свідчить про невідповідність цього експертного висновку вимогам законодавства;

- в експертному висновку зазначено, що на вирішення експертизи були поставлені питання щодо документального підтвердження розміру права вимоги за договором про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, встановлення видів заборгованостей станом на 26.06.2020 та точної суми заборгованості ТОВ "Завод "Будінвест" за договором про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст станом на 01.01.2021; однак, вказані питання позбавлені будь-якого юридичного сенсу, оскільки відповідач не є стороною договору про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст, укладеного між ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" та АТ "АБ "Радабанк", а тому він не має жодних прав і обов`язків за договором про відступлення права вимоги, також відповідач не має та ніколи не мав жодної заборгованості за вказаним договором;

- відповідаючи на друге питання експерт зазначив, що станом на 01.01.2021 підтверджується переплата відповідача за кредитним договором; в той же час, вказане питання стосувалось суми заборгованості станом на 01.01.2020, що, у свою чергу, свідчить про те, що експерт відповів на інші питання, ніж ті, що йому були поставлені;

- наданий відповідачем висновок експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021, який покладений в основу оскаржуваного рішення суду першої інстанції, не відповідає дослідженим експертом документам, зокрема в частині умов кредитного договору, оскільки наведені у таблиці №2 розрахунки процентів за кредитним договором обчислені невірно та не відповідають умовам кредитного договору; у зв`язку з цим позивач вважає, що відповідач надав експерту недостовірні документи, або ж експерт підготував завідомо неправдивий висновок;

- експертом під час складення висновку не було належним чином досліджено встановлений у п.3.10 кредитного договору порядок та черговість погашення заборгованості за кредитним договором; оскільки сторонами договору чітко визначено черговість погашення зобов`язань позичальника, незалежно від інформації, вказаної позичальником у графі "призначення платежу" платіжного документа, розподіл сум, що надійшли від позичальника, повинен здійснюватися кредитором відповідно до умов кредитного договору;

- у цілій низці справ Господарського суду Харківської області (№№ 922/2423/20, 922/2426/20, 922/2427/20, 922/2428/20, 922/2429/20, 922/2430/20, 922/2425/20, 922/2827/20) було встановлено той факт, що позивач (кредитор) мав право нараховувати відсотки за кредитним договором та збільшувати їх у разі порушення ТОВ "Завод "Будінвест" окремих умов кредитного договору, відповідно до п.п. 1.4, 2.5 договору про відступлення права вимоги № ВПВ-26/02/20-Ст від 26.06.2020;

- у вказаних рішеннях також було зазначено, що сторонами у кредитному договорі було визначено порядок погашення заборгованості позичальника (ТОВ "Завод "Будінвест"), зокрема, у п. 3.10 кредитного договору передбачено черговість погашення заборгованості (1 - витрати кредитора пов`язані з одержанням виконання; 2 - проценти і неустойка; 3 - основна сума боргу); судами у вказаних справам фактично було встановлено, що самостійне визначення відповідачем (ТОВ "Завод "Будінвест") в платіжних дорученнях призначення платежу всупереч умовам договору не впливає на порядок розподілу сум, що надійшли від нього, який має здійснюватися відповідно до умов договору, "у зв`язку з чим, посилання відповідача на необхідність зарахування сплачених сум відповідно до вказаного у платіжних дорученнях призначення платежу є необґрунтованим";

- враховуючи, що досліджені експертом платіжні доручення щодо погашення ТОВ "Завод "Будінвест" заборгованості з відсотків по кредитному договору із відповідним зазначенням платежу не вплинули на порядок розподілу сум, що надійшли від відповідача в рахунок погашення заборгованості, відтак зазначені обставини свідчать про те, що експертом взагалі не досліджувалися умови кредитного договору, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийняв невірний висновок експерта та дійшов безпідставного висновку щодо відсутності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором.

З урахуванням вищенаведеного, апелянт вважає, що наданий відповідачем та прийнятий місцевим судом до уваги висновок експерта не є належним та допустимим доказом на підтвердження відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки експертом не були досліджені у повному обсязі умови кредитного договору (щодо порядку та черговості погашення заборгованості), обставини здійснення оплати за кредитним договором, невірно було визначено процентну ставку за відсотками та черговість погашення заборгованості за кредитним договором, що також було встановлено у рішенні Господарського суду Харківської області від 12.07.2021 у справі № 922/676/21.

У той же час, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки та не взято до уваги доводи та докази позивача стосовно наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором, а саме: розрахунок заборгованості за кредитним договором №23010/ЮКР/0 від 06.12.2019 станом на 07.02.2022; відомість про заборгованість ТОВ "Завод "Будінвест" за кредитним договором (з урахуванням заборгованості про тілу кредиту, нарахованих та несплачених процентів, неустойки) станом на 07.02.2022; постанова про відкриття виконавчого провадження тощо.

У доповнення до викладеного, апелянт просить визнати поважними причини неподання до суду першої інстанції доказу, а саме: висновку експерта Дніпропетрвського НДІ судових екпериз від 28.10.2022, складеного за результатом проведення судово-економічної експертизи №3485/3486-22 у господарській справі №922/4482/21, та приєднати вказаний доказ до матеріалів справи. Вважає, що наявність заборгованості відповідача за кредитним договором додатково підтверджується вказаним висновком експерта.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 поновлено ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/5147/21; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; призначено розгляд справи на 18.05.2023 об 11:00 год; встановлено учасникам справи строк до 25.04.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 25.04.2023 від ТОВ "Завод "Будінвест", відповідач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що висновок експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021, в якому надані роз`яснення щодо правомірності нарахування ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" процентів, пені та штрафних санкцій на заборгованість по кредитному договору є належним та допустимим доказом по справі, яким підтверджується відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, відтак у даному випадку відсутні підстави для застосування п.6.8 кредитного договору та нарахування штрафних санкцій.

ТОВ "Завод "Будінвест" у своєму відзиві заперечує проти клопотання позивача про долучення до матеріалів справи висновку експерта ДніпроНДІСЕ №3485/3486-22 від 28.10.2022 за результатами проведення судової-економічної екпертизи у господарській справі №922/4482/21, оскільки в порушення ст.ст. 80, 269 ГПК України цей доказ був поданий позивачем з пропуском процесуального строку та без зазначення поважних причин неможливості його подання до суду першої інстанції у встановлений законом строк.

Відповідач акцентує увагу на тому, що наданий позивачем до апеляційного суду висновок експерта ДніпроНДІСЕ №3485/3486-22 від 28.10.2022 є неповним, оскільки в ньому не враховано частини платіжних доручень та заяви на приєднання №4218/БРЮ/26 від 23.02.2018, якими підтверджується безпідставне збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами починаючи з 30.01.2020 на 2%, що призвело до хибного висновку експерта щодо наявності заборгованості у ТОВ "Завод "Будінвест" за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 станом на 04.02.2022.

Також, відповідач посилається на висновки, викладені у постанові Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі №922/3436/20, залишеній без змін постановою Верховного Суду від 04.10.2021, відповідно до яких сума основної заборгованості за кредитним договором від 06.12.2019 №23019/ЮКР/0 є повністю погашеною відповідачем (ТОВ "Завод "Будінвест").

У разі встановлення апеляційним судом порушення відповідачем п.6.8 кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 (не повідомлення про наявні претензії з боку третіх осіб), останній просить зменшити розмір штрафних санкцій до 100,00грн.

Додатково відповідач просить долучити до матеріалів справи новий доказ, а саме: висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №15970/16305 від 25.04.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/4482/21, при цьому, посилається на наявність поважних причини неподання вказаних доказів до суду першої інстанції.

25.04.2023 до апеляційного суду надійшло клопотання ТОВ "Завод "Будінвест" про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/1341/23 за позовом ТОВ "Завод "Будінвест" до ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал", за участю третьої особи - Фільчакової О.С. про визнання відсутнім права іпотеки, скасування державної реєстрації та зобов`язання повернути оригінали документів.

Обґрунтовуючи подане клопотання про зупинення провадження, ТОВ "Завод "Будінвест" посилається на те, що з січня 2021 року кредитні правовідносини за договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 між сторонами припинено, що підтверджується вищенаведеним висновком експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021, висновками у постанові Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №922/3436/20 та висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №15970/16305 від 25.04.2023, а тому у відповідача був відсутній обов`язок повідомляти позивача про позови у відношенні до ТОВ "Завод "Будінвест". На думку відповідача, вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав задоволення позовних вимог у цій справі залежить в тому числі від результатів розгляду та остаточного вирішення спору у справі №922/1341/23, оскільки в ній буде досліджуватись питання з якого часу складові заборгованості були погашені. На думку відповідача, рішення Господарського суду Харківської області №922/1341/23 буде мати преюдиціальне значення по відношенню до справи №922/5147/21, у зв`язку із чим ТОВ "Завод "Будінвест" просить суд зупинити провадження у даній справі.

11.05.2023 до апеляційного суду від ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження, в яких позивач просить відмовити у його задоволенні. Позивач зазначає, що положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України передбачають обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Вважає, що надані позивачем у даному випадку докази в повній мірі дозволяють суду самостійно встановити наявність заборгованості за кредитним договором, а подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі є безпідставним та свідчить про затягування розгляду справи, направлене виключно на уникнення від відповідальності за порушення п.6.8 кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019.

Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 оголошено перерву в розгляді апеляційної скарги до 05.06.2023 до 11:45год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" про долучення до матеріалів справи висновку експерта ДніпроНДІСЕ №3485/3486-22 від 28.10.2022; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Завод "Будінвест" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області по справі №922/1341/23; оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/5147/21 до 08.06.2023 о 14:10 год.

Зокрема, розглянувши клопотання ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" про долучення до матеріалів справи висновку експерта ДніпроНДІСЕ №3485/3486-22 від 28.10.2022 за результатом проведення судово-економічної експертизи у господарській справі №922/4482/21, колегія суддів в ухвалі від 05.06.2023 визнала наведене позивачем обґрунтування щодо неможливості своєчасного подання висновку експерта до суду першої інстанції необґрунтованим та не прийняла до розгляду висновок експерта ДніпроНДІСЕ №3485/3486-22 від 28.10.2022.

Водночас, за результатами розгляду клопотання ТОВ "Завод "Будінвест" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/1341/23 суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у цій справі до вирішення справи №922/1341/23, у зв`язку з чим відмовив у його задоволенні.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 08.06.2023 були присутні представниця позивача (апелянта) - в режимі відеоконференції з використанням власних засобів, а також представниця відповідача - в приміщенні суду.

Представниця позивача (апелянта) підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представниця відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши клопотання ТОВ "Завод "Будінвест" від 25.04.2023, наведене у відзиві на апеляційну скаргу, про долучення до матеріалів справи нових доказів, а саме: висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №15970/16305 від 25.04.2023 та ухвали Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/4482/21, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому ст. 269 ГПК України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність (такий висновок викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2021 у справі №908/3359/19, від 03.11.2021 у справі №915/951/20).

Судовою колегією враховується, що надані відповідачем до матеріалів справи: висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №15970/16305 від 25.04.2023 та ухвала Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/4482/21 не існували станом на момент розгляду справи господарським судом першої інстанції та ухвалення оскаржуваного рішення (26.01.2023), що виключає можливість долучення таких доказів до матеріалів справи та надання їм правової оцінки судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до частини 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.12.2019 між ТОВ "Завод Будінвест" (надалі - позичальник, відповідач) та АТ "АБ "Радабанк" (надалі - первісний кредитор, позивач) укладено кредитний договір № 23019/ЮКР/0 (надалі - кредитний договір), за умовами якого кредитор, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується на умовах цього договору надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 8400000,00грн, зі зменшенням ліміту кредитування згідно з п.1.2 цього кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 22% річних в порядку, визначеному даним договором (п.1.1. кредитного договору).

Згідно п.3.1 кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту або його окремої частини на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п.6.2. кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати кредитору окремо від встановленої процентної ставки за користування кредитом штрафні санкції, передбачені розділом 9 даного договору, за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за цим договором.

За умовами п.6.8. кредитного договору, позичальник зобов`язується повідомити кредитора протягом трьох робочих днів від дати отримання відповідних відомостей про претензії та позови з боку третіх осіб до позичальника, якщо їх сума перевищує 10 (десять) процентів від суми кредиту, вказаної в п.1.1. цього договору, з наданням за вимогою кредитора всіх необхідних документів.

Відповідно до абзацу 2 п. 9.2 кредитного договору, за невиконання та/або неналежне виконання позичальником обов`язків, передбачених будь-яким з п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11. цього договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу кредитора штраф в розмірі 5% від суми кредиту, вказаної в п. 1.1 договору, за кожен факт порушення.

За змістом п. 12.4. кредитного договору, цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами зобов`язань відповідно до умов цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний кредитор - АТ "АБ "Радабанк" виконав зобов`язання з надання кредиту, перерахувавши на належний відповідачу поточний рахунок грошові кошти в сумі 8326130,12грн, що підтверджується меморіальним ордером № 38949 від 06.12.2019.

Пунктом 12.3 кредитного договору передбачено право кредитору у будь-який час відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі, при цьому підписанням цього договору позичальник надає згоду на таке відступлення та додаткове погодження угоди про відступлення позичальником не потрібне.

26.06.2020 між АТ "АБ "Радабанк" та ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст.

Згідно п. 1.1 договору відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020 первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор - ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" зобов`язаний сплатити на користь первісного кредитора ціну договору та прийняти в повному обсязі належні первісному кредитору права вимоги до боржника, іпотекодавця - ТОВ "Завод Будінвест", та поручителя - громадянка України ОСОБА_1 за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, укладеним між первісним кредитором та ТОВ "Завод Будінвест" та договорами забезпечення, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, іпотекодавця та поручителя, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, іпотекодавця та поручителя або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за кредитним договором та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, щодо належного виконання боржником, іпотекодавцем та поручителем зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, сплати заборгованості та/або процентів та/або комісій та/або пені та/або штрафів та/або неустойки, в тому числі право нарахування яких виникло у первісного кредитора до укладання цього договору, передачі предметів забезпечення (іпотеки) в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, в тому числі права сторони/учасника в будь-яких судових та виконавчих провадженнях, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах та провадженнях, що існують або можуть виникнути в майбутньому.

Пунктом 3.1 визначено, що за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору ціну договору (вартості відступлених прав) за домовленістю сторін у розмірі 9238656,49 грн.

26.06.2020 позивачем було здійснено повну оплату за договором відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 26.06.2020.

Додатком №1, який є невід`ємною частиною договору, слугує перелік документів, що підтверджують наявність у перістого кредитора прав вимоги, а також інші документи, що передаються новому кредитору

26.06.2020 первісний кредитор за актом приймання-передачі передав новому кредитору (позивачу) документи, що підтверджують право вимоги до відповідача.

Відповідно до п.1.4. договору відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.20 за взаємною домовленістю сторони встановили, що права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, розповсюджується в повному обсязі включаючи: право нового кредитора нараховувати та вимагати сплати процентів, комісії, неустойки, штрафів, пені за весь час прострочення боржником та/або іпотекодавцем та/або поручителем своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та договорів забезпечення, за весь час дії кредитного договору та договорів забезпечення, в тому числі і до моменту укладання цього договору.

Отже, з 26.06.2020 позивач набув права вимоги погашення заборгованості за кредитним договором, права нарахування процентів за користування кредитними коштами, права нарахування комісії, неустойки, штрафу та пені за весь час прострочення відповідачем виконання зобов`язань за кредитним договором.

16.07.2020 позивачем листом від 16.07.2020 (вих.№ 1607) було повідомлено відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні та про платіжні реквізити для погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів.

23.07.2020 позивачем на адресу відповідача було надіслано лист (вих. №2307), яким повідомлено про те, що у зв`язку із укладенням між АТ "АБ "Радабанк" та ТОВ "КУА "Фінекс-капітал" договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №23019/ЮКР/0, іпотечним договором №23019/ЮКР/0-І-1/02-1, укладеними між ТОВ "Завод Будінвест" та АТ "АБ "Радабанк" та договором поруки №23019/ЮКР/0-П1, укладеним між ТОВ "Завод Будінвест", АТ "АБ "Радабанк" та ОСОБА_1 , вся кореспонденція (листи, документи, заяви, повідомлення тощо), яка має бути направлена позичальником за кредитним договором, іпотекодавцем за договором іпотеки, поручителем за договором поруки, відповідно до умов вищевказаних договорів, має бути направлена на адресу нового кредитора - ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал".

Звертаючись до господарського суду першої інстанції з даним позовом, позивач стверджує, що йому стало відомо з відкритих даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що 20.08.2021 ухвалою Господарського суду Харківської області відкрито провадження у справі №922/3106/21 за позовом ТОВ "Сервісна компанія "Скат" до ТОВ "Завод "Будінвест" про стягнення коштів у розмірі 852934,25грн, що складається з суми основного боргу в розмірі 850000,00грн та 3% річних в сумі 2934,25грн.

З цього приводу, 28.12.2021 представником позивача на адресу ТОВ "Сервісна компанія "Скат" було надіслано адвокатський запит (вих. № 28/12) щодо надання інформації: яка є загальна сума, заявлена до стягнення, предмет та підстави позову ТОВ "Сервісна компанія "Скат" до ТОВ "Завод "Будінвест", який розглядається Господарським судом Харківської області (справа № 922/3106/21).

Також позивач вказує, що станом на момент подання цієї позовної заяви відповіді від ТОВ "Сервісна компанія "Скат" на адвокатський запит від 28.12.2021 №28/12 ним не було отримано.

З огляду на вищевказане, позивач зазначає, що відповідачем не було повідомлено кредитора - ТОВ "КУА "Фінекс-капітал" про наявні претензії до ТОВ "Завод "Будінвест" з боку ТОВ "Сервісна компанія "Скат", у встановлені п. 6.8 кредитного договору строки, а відтак, оскільки сума до відшкодування складає більше ніж 10% від суми кредиту, вказаної в п.1.1. кредитного договору, то наведене свідчить, що відповідачем порушено свої зобов`язання, визначені п.6.8. кредитного договору щодо необхідності позичальником повідомляти кредитора про наявність претензій та позовів з боку третіх осіб.

За твердженнями позивача, враховуючи, що за таке порушення кредитним договором передбачений штраф у розмірі 5% від суми кредиту, вказаної у п. 1.1 договору, тому відповідач повинен нести відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 420000,00грн (що складає 5% від суми кредиту - 8400000,00грн).

Однак, як зазначає позивач, відповідачем не виконані свої зобов`язання за кредитним договором, зокрема не погашена заборгованість за штрафними санкціями та нарахованими процентами за користування кредитними коштами за результатом розгляду судових справ, які розглядались в Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді та Верховному Суді.

У той же час, п.3.3 кредитного договору визначено, що датою повного погашення кредиту вважається дата зарахування на відповідні рахунки кредитора: кредиту у розмірі фактичної заборгованості; нарахованих/обчислених процентів, комісійних винагород, неустойки, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

З урахуванням наведеного позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням взятих відповідачем на себе зобов`язань за кредитним договором та не погашенням у повному обсязі кредиту, ТОВ "КУА "Фінекс-капітал" має право на звернення з цим позовом до Господарського суду Харківської області.

У свою чергу, відповідач у відзиві на позов проти вказаних вимог щодо стягнення з нього штрафу, передбаченого п. 6.8. кредитного договору, заперечує повністю та просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тим, що з 01.01.2021 кредитні правовідносини між сторонами припинено, що підтверджується як висновком експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021, так і постановою Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №922/3436/20, а з цього випливає відсутність у відповідача зобов`язань щодо повідомлення позивача про позови у відношенні до ТОВ "Завод "Будінвест".

Зокрема, на підтвердження вказаної обставини, відповідач посилається на висновок експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021, в якому надані роз`яснення щодо правомірності нарахування ТОВ "КУА"Фінекс-капітал" процентів, пені та штрафних санкцій на заборгованість по кредитному договору, та згідно якого експерт дійшов висновку про те, що:

- станом на 26.06.2020 розмір права вимоги відповідача та розмір заборгованості позивача підтверджується в загальній сумі 9238656,49грн, в тому числі 8326130,12грн - заборгованість по кредитному договору; 912526,37грн - заборгованість про процентам; 0,00грн - заборгованість по сплаті комісії, пені та/або штрафів, передбачених кредитним договором та договорами забезпечення;

- станом на 01.01.2021 заборгованість позивача за договором відступлення права вимоги відсутня, а переплата складає 1140264,64грн, в тому числі в сумі 64000,00грн, по процентам 885624,32грн, за пенею та штрафними санкціями на загальну суму 190640,32грн.

Відповідач вказує, що для встановлення факту правопорушення, у тому числі факту порушення умов кредитного договору, позивачу необхідно довести те, яким чином відбулось порушення та дату його вчинення, час коли відповідач дізнався про наявність позову та протягом якого часу був зобов`язаний вчинити певні дії (повідомити позивача в порядку п. 6.8 кредитного договору). Проте, відповідач вважає, що вказані обставини не зазначені позивачем.

Також, відповідач наполягає на тому, що в Господарському суді Харківської області перебувало сім справ за позовами ТОВ "КУА "Фінекс-капітал" до ТОВ "Завод "Будінвест" про стягнення штрафних санкцій на загальну суму 5352370,25грн (№№922/3250/20, 922/3251/20, 922/3252/20, 922/3253/20, 922/2471/20, 922/3437/20, 922/3436/20) за наявністю повністю виконаного кредитного зобов`язання позичальника, що свідчить про те, що зазначена штрафна санкція спрямована на отримання кредитором невиправданих додаткових прибутків.

Крім того, у разі встановлення судом порушення п. 6.8 кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, відповідач просив суд першої інстанції задовольнити клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 100,00грн, в порядку ст. 233 ГПК України та ст. 551 ЦК України.

У відповіді на відзив позивач вказує, що надані відповідачем докази не підтверджують відсутність заборгованості за кредитним договором та не можуть прийматись судом до уваги, а наданий відповідачем висновок експерта є неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертом не були досліджені в повному обсязі умови кредитного договору, обставини здійснення оплати за кредитним договором, не вірно було визначено проценту ставку за відсотками та черговість погашення заборгованості за кредитним договором.

Позивач наполягає на тому, що відповідачем не виконані в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 (з урахуванням п. 3.10 кредитного договору) станом на 07.02.2022, та відомістю про заборгованість ТОВ "Завод "Будінвест" за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 (з урахуванням заборгованості по тілу кредиту, нарахованих та несплачених процентів, неустойки) станом на 07.02.2022.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 100,00грн, то позивач вказує, що відповідачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження його скрутного майнового стану (звітів про фінансові результати в 2020-2022 роках про збитковість підприємства, тощо), а також те, що порушення виконання зобов`язань за договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, доказів сплати заборгованості зі своїх контрагентів, тощо, у зв`язку з чим, позивач вказує, що дане клопотання відповідача є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 26.01.2023 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/5147/21, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, господарський суд першої інстанції виходив з того, що згідно наданого відповідачем висновку експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021 станом на 26.06.2020 розмір права вимоги та розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується в загальній сумі 9238656,49грн, в тому числі 8326130,12грн - заборгованість по кредитному договору; 912526,37грн - заборгованість про процентам; 0,00грн - заборгованість по сплаті комісії, пені та/або штрафів, передбачених кредитним договором та договорами забезпечення. Водночас, із вказаного висновку експерта судом встановлено, що станом на 01.01.2021 заборгованість відповідача за договором відступлення права вимоги відсутня, а переплата складає 1140264,64грн, в тому числі в сумі 64000,00грн, по процентам 885624,32грн, за пенею та штрафними санкціями на загальну суму 190640,32грн.

З огляду на викладене, оскільки експертний висновок №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021 підтверджує відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування п.6.8 кредитного договору та нарахування штрафних санкцій.

Приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач надав суду докази, які підтверджують відсутність заборгованості у вигляді штрафних санкцій за договором, суд першої інстанції визнав позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 626 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019, право вимоги за яким ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" набуло на підставі договору про відступлення права вимоги №ВП-26/06/20-Ст від 26.06.2020.

Укладаючи кредитний договір, ТОВ "Завод "Будінвест" та АТ "АБ "Радабанк" погодили істотні умови договору, в тому числі нарахування штрафних санкцій за невиконання боржником зобов`язань за вказаним договором, які у випадку порушення позичальником обов`язків, передбачених будь-яким з п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11. договору, складає 5% від суми кредиту, вказаної в п.1.1. договору за кожен факт порушення.

У даному випадку, новий кредитор - ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем умов п.6.8. кредитного договору, а саме: не повідомлення про наявні претензії з боку третіх осіб, що відповідно до ч. 2 п. 9.2 кредитного договору є підставою для нарахування відповідачу штрафу в розмірі 5% від суми кредиту, який (штраф) у даному випадку складає 420000,00грн.

Відповідач заперечує проти вказаних вимог, посилаючись на припинення кредитних правовідносин між сторонами з 01.01.2021, що, на його думку, підтверджується як висновком експерта від 18.02.2021 №СЕ-19/121-21/1773-ЕК, так і постановою Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №922/3436/20, у зв`язку з чим у відповідача відсутнє зобов`язання повідомляти позивача про претензії та позови у відношенні до ТОВ "Завод "Будінвест".

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції встановив, що наданим до матеріалів експертним висновком №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021 підтверджується відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, у зв`язку чим суд дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав для нарахування відповідачу штрафу у розмірі 420000,00грн, що становить 5% від загальної суми кредиту.

Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення штрафу, але з інших мотивів, ніж ті, на які послався суд першої інстанції.

Як вже зазначалося раніше, після укладення між АТ "АБ "Радабанк" та ТОВ "КУА "Фінекс-Капфітал" договору про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020, ТОВ "Завод "Будінвест" продовжило залишатися зобов`язаною особою за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 перед новим кредитором.

Умовами п.12.3. кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 передбачено, що кредитор має право у будь-який час відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі, при цьому підписанням цього договору позичальник надає свою згоду на таке відступлення та додаткове погодження угоди про відступлення з позичальником не потрібне. Умови такого відступлення встановлюються угодою між кредитором та третьою особою з додержанням вимог чинного законодавства. Позичальник не має права відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі.

Тобто, до ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" перейшло, в тому числі право вимоги до відповідача на нарахування пені та/або штрафів та/або неустойки, однак не з будь-яких підстав, а лише визначених умовами договору та приписами чинного законодавства.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені також ч. 1 ст. 611 цього Кодексу, відповідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ст.549 ЦК України, ст.230 ГК України)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що умовами кредитного договору сторони погодили, зокрема умови нарахування штрафних санкцій. Так, відповідно до абзацу 2 п. 9.2 кредитного договору за невиконання та/або неналежне виконання позичальником обов`язків, передбачених будь-яким з п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11. цього договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу кредитора штраф в розмірі 5% від суми кредиту, вказаної в п.1.1 договору, за кожен факт порушення.

За приписами п. 6.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується у разі, якщо забезпеченням кредитних зобов`язань виступає майно позичальника та/або третіх осіб:

- пп. 6.3.1. укласти договори, визначені п. 2.1. цього договору, на узгоджених з кредитором умовах та в узгоджені з кредитором строки;

- пп. 6.3.2. не здійснювати будь-яких дій щодо зниження вартості предмета забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, а також не обтяжувати його іншими зобов`язаннями протягом строку дії цього договору;

- пп. 6.3.3. одночасно з укладенням договорів застави (іпотеки), визначених п.2.1. цього договору, застрахувати предмет застави (іпотеки) за заставною вартістю на строк дії цього договору на користь кредитора в акредитованій кредитором страховій компанії.

Пунктом 6.6. кредитного договору передбачено обов`язок позичальника надавати кредитору всі необхідні документи для оцінки фінансового стану позичальника та здійснення дій, передбачених п.7.1. договору - перевірки цільового використання кредитних коштів, а також забезпечити безпосередній доступ представникам Банку для перевірки наявності і стану збереження заставленого майна у час та дату, визначену Банком.

У випадку запровадження у позичальника режиму обмеженого доступу на територію третіх осіб, забезпечити працівників кредитора, відповідальних за виконання даного договору, відповідними документами (перепустками) для вільного пересування по території позичальника і реалізації прав кредитора, передбачених цим договором.

За умовами п.6.7. кредитного договору позичальник зобов`язаний повідомляти кредитора про зміну складу керівних осіб позичальника, місцезнаходження (юридичної та фактичної адреси), установчих документів, зміни у складі власників позичальника, які володіють 10 та більше відсотків статутного капіталу позичальника, номерів телефонів та адрес електронної пошти позичальника, протягом трьох робочих днів від дати таких змін та у десятиденний строк надати кредитору копії відповідних документів, засвідчених згідно з чинним законодавством.

Усі повідомлення за цим договором, які повинен зробити позичальник, будуть вважатися зробленими належним чином, у разі якщо вони здійсненні згідно з п. 12.2 цього договору.

Пунктом 6.8. кредитного договору передбачено обов`язок позичальника повідомити кредитора протягом трьох робочих днів від дати отримання відповідних відомостей про претензії та позови з боку третіх осіб до позичальника, якщо їх сума перевищує 10 (десять) процентів від суми кредиту, вказаної в п. 1.1. цього договору, з наданням за вимогою кредитора всіх необхідних документів.

За умовами п. 6.9. кредитного договору в період дії цього договору і до повного погашення заборгованості по ньому позичальник зобов`язується не отримувати кредити в інших фінансових установах без попереднього письмового погодження з Банком.

Письмово інформувати кредитора протягом трьох робочих днів про отримання кредитів в інших банківських установах, про здійснення авалю векселів, про надання гарантій та порук, про обтяження свого майна будь-якими зобов`язаннями.

Здійснювати переведення активів, в тому числі шляхом створення (вступу до існуючих), збільшення статутних капіталів (фондів) підприємств, установ та організацій, їх об`єднань лише після отримання письмової згоди Кредитора.

Згідно п. 6.11 кредитного договору позичальник зобов`язується під час дії цього договору на вимогу кредитора надавати інше додаткове забезпечення кредиту в разі, якщо укладені договори застави (поруки) не в повному обсязі забезпечують погашення кредиту або предмет застави за договорами застави, що забезпечують погашення кредиту, втратив ліквідність.

Законодавець у ч. 1 ст. 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Як свідчать досліджені судом матеріали справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.08.2021 відкрито провадження у справі №922/3106/21 за позовом ТОВ "Сервісна компанія "Скат" до ТОВ "Завод "Будінвест" про стягнення коштів у розмірі 852934,25грн, що складається з суми основного боргу в розмірі 850000,00грн та 3% річних в сумі 2934,25грн. Зазначена обставина підтверджується роздруківкою ухвали Господарського суду Харківської області з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Позивач зазначає, що наявність вищенаведеного позову, ціна якого перевищує 10% від суми кредиту, вказаної в п.1.1. кредитного договору, відповідно до п. 6.8. кредитного договору зумовлює у останнього обов`язок повідомити про зазначену обставину кредитора (позивача) протягом трьох робочих днів від дати отримання відповідних відомостей.

Колегією суддів апеляційної інстанції, за результатами комплексного аналізу умов кредитного договору (п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11.), за невиконання яких позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитора суму штрафу, визначену абзацом 2 п. 9.2. кредитного договору, з`ясовано наступне.

Умови п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11. 6.3. кредитного договору передбачають обов`язок позичальника в період дії цього договору і до повного погашення заборгованості по ньому:

- укладати іпотечний договір та договір поруки, передбачені п.2.1. цього договору, на погоджених з кредитором умовах; не здійснювати будь-яких дій щодо зниження вартості предмета забезпечення, а також не обтяжувати його новими зобов`язаннями протягом строку дії кредитного договору; застрахувати предмет застави (п.6.3);

- надавати кредитору всі необхідні документи для оцінки фінансового стану та забезпечити безпосередній доступ для перевірки наявності та стану збереження заставного майна (п.6.6.);

- повідомляти кредитора про зміну складу керівних осіб позичальника, місцезнаходження, установчих документів, зміни у складі власників позичальника, які володіють 10 та більше відсотків статутного капіталу позичальника тощо (п.6.7.);

- повідомити кредитора протягом трьох робочих днів від дати отримання відповідних відомостей про претензії та позови з боку третіх осіб до позичальника, якщо їх сума перевищує 10 (десять) процентів від суми кредиту, вказаної в п. 1.1. цього договору, з наданням за вимогою кредитора всіх необхідних документів (п.6.8.);

- не отримувати кредити в інших фінансових установах без попереднього письмового погодження з Банком; письмово інформувати кредитора протягом трьох робочих днів про отримання кредитів в інших банківських установах, про здійснення авалю векселів, про надання гарантій та порук, про обтяження свого майна будь-якими зобов`язаннями; здійснювати переведення активів, в тому числі шляхом створення (вступу до існуючих), збільшення статутних капіталів (фондів) підприємств, установ та організацій, їх об`єднань лише після отримання письмової згоди кредито6ра (п. 6.9.);

- на вимогу кредитора надавати інше додаткове забезпечення кредиту в разі, якщо укладені договори застави (поруки) не в повному обсязі забезпечують погашення кредиту або предмет застави за договорами застави, що забезпечують погашення кредиту, втратив ліквідність (п. 6.11.).

Отже, виходячи з системного аналізу положень кредитного договору (п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11.), за невиконання яких на позичальника покладається відповідальність у вигляді штрафу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідач (позичальник) взяв на себе зобов`язання перед кредитором (АТ "АБ "Радабанк") не здійснювати дії, пов`язані із самостійним (без погодження з Банком), спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, в результаті яких відбувається зміни (погіршення) фінансового стану та в господарській діяльності (в т.ч. в організаційно розпорядчій діяльності), а також відбувається збільшення кредиторської заборгованості ТОВ "Завод "Будінвест" та передача майна в забезпечення виконання зобов`язань за спірним кредитним договору перед третіми особами.

Тобто, за умовами договору позичальник взяв на себе зобов`язання не вчиняти цілеспрямовані вольові дії, які можуть призвести до зменшення або додаткового обтяження активів відповідача, що може призвести до неплатоспроможності позичальника, або ж може бути наслідком неможливості або утруднення повернення кредитних коштів та сплати на корсить Банку обумовлених між сторонами сум осново боргу, відсотків тощо.

Зазначений висновок також пов`язаний з тим, що реалізуючи своє право, передбачене умовами кредитного договору щодо обов`язкового погодження Банком правочинів, які можуть бути вчинені позичальником та можуть призвести до негативного фінансового стану, збільшення кредиторської заборгованості, зменшення, обтяження або виведення активів останнього, Банк (кредитор) тим самими отримав гарантію захисту та відновлення власних майнових прав, які він може втратити, або ж з метою запобігання настання для нього несприятливих наслідків та уникнення ризиків, шляхом реалізації права на стягнення неустойки у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 2 п. 9.2 кредитного договору.

Таким чином, з урахуванням всебічного дослідження умов кредитного договору, зокрема переліку всіх обовязків позичальника у сукупності, визначених п.п. 6.3., 6.6.-6.9., 6.11., у взаємозв`язку з абзацом 2 п. 9.2. кредитного договору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за змістом п. 6.8. договору позичальник взяв на себе зобов`язання повідомляти кредитора протягом трьох робочих днів про наявність претензій та позовів третіх осіб, які виникли саме та виключно з дій позичальника та на підставі взятих останнім зобов`язань за цивільними правочинами, укладеними з третіми особами, тобто таких спорів, які виникли в результаті дій відповідача.

Досліджені судом матеріали справи свідчать про те, що предметом судового розгляду у справі №922/3106/21 були позовні вимоги ТОВ "Сервісна компанія "Скат" до ТОВ "Завод "Будінвест" про повернення безпідставно набутих коштів відповідачем у сумі 850000,00грн, сплачених платіжним дорученням №611 від 18.06.2021 за відсутності між сторонами жодних договірних відносин, а також про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне повернення безпідставно набутого майна (коштів).

В обґрунтування позовних вимог у справі №922/3106/21 ТОВ "Сервісна компанія "Скат" посилалося на те, що 18.06.2021 на підставі платіжного доручення №611, останнє зі свого рахунку помилково перерахувало на рахунок ТОВ "Завод "Будінвест" в АТ "Укрексімбанк" 850000,00грн з призначенням платежу: оплата за послуги по оренді майна, згідно договору оренди б/н від 17.06.2021.

За твердженням ТОВ "Сервісна компанія "Скат", вказаний у реквізитах платіжного доручення від 18.06.2021 договір між сторонами ніколи не укладався, а тому грошові кошти у розмірі 850000,00грн було помилково перераховано ТОВ "Сервісна компанія "Скат" на рахунок ТОВ "Завод "Будінвест", що в силу положень ст. 1212 ЦК України свідчить про безпідставність набуття відповідачем такого майна (коштів), які підлягають поверненню власнику.

Викладені обставини були визначальними при зверненні позивача з позовом до суду з вимогою повернути йому вказану грошову суму, як неправомірно отриману.

Водночас, у постанові Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 у справі №922/3106/21 було встановлено факт помилкового перерахування ТОВ "Сервісна компанія "Скат" грошових коштів на рахунок ТОВ "Завод "Будінвест" та відсутність будь-яких правовідносини між сторонами, а відтак вказаний платіж не мав правових підстав, отже грошові кошти є безпідставно набутим відповідачем майном в розумінні ст. 1212 ЦК України.

З урахуванням наведеного, у даній справі 922/5147/21 судом апеляційної інстанції встановлено, що позичальник (відповідач) не укладав жодних правочинів щодо передачі свого майна в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань за цивільними правочинами з третіми особами, а також ним не було вчинено будь-яких дій, які б змінювали фінансовий (майновий) стан відповідача або були направлені на збільшення кредиторської заборгованості та зменшення активів підприємства, в тому числі не укладено правочинів з обтяженням майна ТОВ "Завод "Будінвест".

За оцінкою апеляційного суду, наявність претензії та позову ТОВ "Сервісна компанія "Скат" до ТОВ "Завод "Будінвест" у даному випадку пов`язано саме з помилковим перерахуванням грошових коштів на рахунок останнього за відсутності будь-яких правовідносин між сторонами та за відсутності правових підстав, і така претензія та позов до позичальника (відповідача у цій справі) виникли поза волею ТОВ "Завод "Будінвест", а також не впливають на фінансовий стан чи результати господарської діяльності останнього.

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Тобто, для покладення на учасника господарських відносин такої міри відповідальності як необхідність сплати штрафу пов`язується законодавцем саме з допущенням порушення господарського зобов`язання.

У той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, або укладення правочинів, внаслідок яких у третіх осіб виникли будь-які претензії або позови до ТОВ "Завод "Будінвест", у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що у позичальника не було безумовного обов`язку письмово повідомляти кредитора про настання обставин, передбачених п. 6.8. кредитного договору.

За вказаних обставин колегія суддів не може вважати, що у даному випадку права позивача є порушеними, оскільки у спірному випадку пред`явлення до відповідача претензії (позову) третьою особою пов`язано виключно із помилковим (безпідставним) перерахуванням грошових коштів на рахунок позичальника, що жодним чином не впливає на фінансовий стан та господарську діяльність останнього, а також не порушує права позивача як нового кредитора за договором.

Крім того, як свідчать досліджені судом матеріали справи, п. 6.8. кредитного договору передбачає обов`язок позичальника повідомляти кредитора протягом трьох робочих днів від дати отримання відповідних відомостей про претензії та позови з боку третіх осіб до позичальника, якщо їх сума перевищує 10 (десять) процентів від суми кредиту, вказаної в п.1.1. цього договору, з наданням за вимогою кредитора всіх необхідних документів.

Згідно п.7.1. кредитного договору, кредитор має право перевіряти у разі необхідності достовірність інформації, наданої позичальником для одержання кредиту та інформації, яка надається під час дії цього договору, забезпеченість і цільове використання кредиту, перевіряти збереження заставленого майна і вносити пропозиції за подальшими взаєминами з позичальником. Доцільність проведення перевірок та їх строки визначають кредитором самостійно.

Пунктом 7.11. кредитного договору передбачено право кредитора застосовувати або на свій розсуд не застосовувати штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов цього договору.

Відповідно до п. 12.2. кредитного договору всі повідомлення, вимоги, що надсилаються сторонами згідно із цим договором, за цим договором оформлюються в письмовій формі та направляються за допомогою поштового зв`язку або вручаються іншій стороні (уповноваженому представнику) особисто. Для повідомлення, вимоги, направлених за допомогою поштового зв`язку, датою направлення повідомлення, вимоги, вважається дата здачі повідомлення, вимоги, до установи зв`язку, а датою отримання - четвертий день за датою відправлення або дата, в яку за даними установи зв`язку повідомлення, вимога були вручені стороні (для рекомендованих листів). При цьому, у разі відмови будь-якої сторони отримати письмове повідомлення, вимогу, датою їх отримання вважається наступний день, що наступає після дати здачі до установи зв`язку відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення. Для повідомлення, вимоги, вручених особисто стороні, датою направлення та датою отримання вважається дата проставляння підпису представника сторони про отримання відповідного повідомлення, вимоги.

Аналізуючи умови п. 6.8. кредитного договору колегія суддів зазначає, що вказаний пункт чітко не визначає з якого моменту в даному випадку слід відраховувати строк на повідомлення позичальником про наявність претензій та позовів з боку третіх осіб, а саме, з моменту коли відповідачу самостійно стало відомо (отримано відомості) про наявність таких претензій/позовів чи з моменту отримання вимоги від кредитора про надання таких відомостей з переліком всіх необхідних документів.

Таким чином, за відсутності чітко погоджених умов (необхідності отримання відомостей позичальником самостійно або від кредитора) судова колегія не може вважати, що саме від добросовісних дій відповідача залежить своєчасне виконання п. 6.8. кредитного договору.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що на ТОВ "Завод "Будінвест" п. 6.8. кредитного договору покладено обов`язок щодо інформування кредитора, в той час як не вбачається можливим чітко визначити, що цей обов`язок реалізується після отримання позичальником відповідних відомостей самостійно або на письмову вимогу кредитора. Разом з цим, за відсутності чітко визначеного зобов`язання у боржника не може бути відповідальності за його невиконання.

Колегія суддів зазначає, що позивач, будучи об`єктивно обізнаним про наявність претензій чи позову третіх осіб до відповідача, у випадку дійсної необхідності вивчення пов`язаних з цим документів, не був позбавлений права та можливості вжити заходи щодо направлення відповідачу відповідної вимоги.

У той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі у розумінні ст.ст. 76 - 77 ГПК України докази на підтвердження направлення позивачем вимоги для подання відповідачем документів.

Отже, за результатами оцінки умов п. 6.8. та абзацу 2 п. 9.2. у взаємозв`язку з іншими умовами кредитного договору, у спірному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що наявність претензії (позову) третьої особи до позичальника (відповідача) про повернення безпідставно отриманих коштів та відсутність будь-яких правовідносини між сторонами спору у справі №922/3106/21, а також неповідомлення позичальником (відповідачем) кредитора (позивача) про наявність таких претензій та позову не свідчать про неналежне виконання ТОВ "Завод "Будінвест" обов`язків, передбачених п. 6.8. кредитного договору, та не є підставою для покладення на боржника штрафу, передбаченого абзацом 2 п. 9.2. кредитного договору в розмірі 5% від суми кредиту.

За змістом ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Зважаючи на вищезазначені положення законодавства та обставини справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що наявність претензії (позову) третьої особи до позичальника (відповідача) про повернення помилково переахованих коштів (безпідставно набутого майна) та відсутність будь-яких правовідносини між сторонами цього спору негативно вплинули на фінансовий стан позичальника (відповідача) та призвели або можуть призвести до погіршення фінансового стану або господарської діяльності останнього, зменшення активів відповідача чи істотно збільшити ризик неповернення кредиту.

Таким чином, за результатами здійсненої судом оцінки наявних у справі доказів та враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що порушення прав та законних інтересів ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" у даному випадку не відбулося, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заявленого позову.

З наведених підстав подане відповідачем клопотання про зменшення штрафу до 100,00грн задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів ТОВ "Завод "Будінвест" про відсутність у відповідача заборгованості перед позивачем, що свідчить про відсутність підстав для застосування п. 6.8 кредитного договору та нарахування штрафних санкцій, колегія суддів зазначає.

Згідно наданого відповідачем висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021 на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) В якій сумі підтверджується документально розмір права вимоги за договором про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020 та за якими видами заборгованостей станом на 26.06.2020?

2) Якій сумі дорівнює заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" у розрізі окремих платежів за кредитним договором № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 станом на 26.06.2020 та станом на 01.01.2020?

3) Якій сумі дорівнює заборгованість ТОВ "Завод "Будінвест" за договором про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст від 26.06.2020 станом на 01.01.2021?

Відповідно до вимог п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, встановлено, що у вступній частині висновку експерта зазначаються відомості про надані матеріали (у тому числі вид (назва) матеріалів (документів) та кількість аркушів).

Однак, у наданому відповідачем висновку (сторінки 3-4) не вказано видавника та кількість аркушів документів, наданих експерту, а також перелік містить у собі (пункт 10, статті 4) вказівку на те, що експерту надані "Інші документи", без зазначення що це за документи, ким вони видані, та який мають зміст, що свідчить про невідповідність висновку експерта вимогам законодавства.

Також, у питанні №3 висновку експерта зазначено про наявність заборгованості у відповідача за договором про відступлення права вимоги, проте, за вказаним правочином у відповідача не може існувати заборгованість у даному випадку, оскільки він не є стороною цього договору.

У висновку експерта ставилося питання: якій сумі дорівнює заборгованість ТОВ "Завод "Будінвест" у розрізі окремих платежів за кредитним договором №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 станом на 26.06.2020 та станом на 01.01.2020? (питання № 2). Проте, у висновках експерт надає відповідь на вказане, де зазначає станом на 01.01.2021, що свідчить про невідповідність висновку експерта поставленого на його розгляд питанню.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що текст висновку експерта в частині цитування експертом умов кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 не відповідає змісту вказаного кредитного договору, оскільки на сторінці 12 висновку, експерт вказує, що відповідно до п. 1.1. кредитного договору, передбачено збільшення процентної ставки на 2%, у разі невиконання позичальником умов п. 6.15 кредитного договору. У той час, як в тексті кредитного договору встановлено збільшення процентної ставки у разі невиконання позичальником умов п. 6.15 договору на 5 (п`ять) процентів. Вказане свідчить про невідповідність висновків експерта дослідженим ним документам.

На сторінках 2, 16-19, 20, 21 висновку, експерт посилається на Науково-правовий висновок № 126-01-206 від 10.02.2021, при цьому, вказуючи (сторінка 16), що відповідно до листа позивача, дослідження необхідно провести з урахуванням цього висновку. Цитуючи вказаний висновок на сторінках 16-19, експерт, між тим, не вказує, яким чином науковий висновок впливає на проведення економічної експертизи, чи є цей висновок об`єктом дослідження, яким чином викладені у цьому документі довільні міркування впливають на висновки експерта під час проведення економічної експертизи.

Крім того, згідно ст. 98 ГПК України предметом висновку не можуть бути питання права, проте, висновок експерта містить у собі саме питання права, якими регулюються відносини факторингу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не приймає до уваги наданий відповідачем висновок експерта №СЕ-19/121-21/1773-ЕК від 18.02.2021, оскільки цей висновок не стосується предмета доказування у даній справі, а отже є неналежним доказом у розумінні процесуального законодавства.

Що стосується посилання відповідача на встановлені у постанові Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі №922/3436/20, залишеній без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.10.2021, обставини повного погашення заборгованості за кредитним договором, які, на думку відповідача мають преюдиційне значення при розгляді даної справи, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду у вищевказаній справі заначено: "судом апеляційної інстанції не досліджувались та не встановлювались обставини наявності чи відсутності заборгованості, а тому позивач не позбавлений можливості доводити існування непогашеної заборгованості в інших справах".

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення відповідача не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення про відмову у задоволенні позову, прийнятого судом першої інстанції.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Фінекс-Капітал" та залишення без змін рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/5147/21.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" на рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/5147/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/5147/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.06.2023.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.В. Плахов