СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Харків Справа № 913/602/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О. , суддя Істоміна О.А.,

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від позивача Верхацький І.В.; від відповідача Руденко А.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз на рішення господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року (повний текст складено 30.01.2023 року) у справі №913/602/20,

за позовом - Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, місто Київ,

до - Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз, місто Сєвєродонецьк Луганської області,

про - стягнення 1 445 915 272,98 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, місто Київ (далі-Позивач) звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз, місто Сєвєродонецьк Луганської області (далі-Відповідач) про стягнення з останнього на користь Позивача 1 445 915 272 грн. 98 коп. боргу, який утворився при розрахунках за договором купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018 року №18-528-Н за період з лютого 2019 року по липень 2020 року.

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20 вищезазначені позовні вимоги задоволено, судовий збір у розмірі 735 700,00 грн віднесено на Відповідача.

Відповідач, не погодившись з означеним судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, за змістом якої просив скасувати рішення господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20 про задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні вимог про стягнення з Відповідача заборгованості.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідачем зазначено наступне:

- порядок погашення спірної заборгованості врегульовано спеціальними нормами Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення стабільності на ринку природного газу, оскільки Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2023 року №183 Відповідача включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання суб`єктів ринку природного газу, а тому Позивач має право на погашення заборгованості за рахунок видатків з державного бюджету України, а залишок боргу реструктуризації згідно з визначеним Законом механізмом;

- судом першої інстанції не правильно застосовано ст. ст. 509, 655 ЦК України щодо стягнення грошових коштів з Відповідача, а також не було застосовано ст. ст. 1,3,4 Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення стабільності на ринку природного газу;

- рішення суду про стягнення коштів з Відповідача не можна буде виконати в примусовому порядку, що порушує принцип правової визначеності;

- одночасне застосування сторонами Договору двох різних механізмів (судового та позасудового) погашення заборгованості є порушенням принципу рівності перед законом і судом, оскільки застосування з боку Позивача судового механізму з подальшим виконанням рішення суду позбавляє Відповідача права на застосування позасудового механізму погашення заборгованості встановленого законом;

- судом першої інстанції Відповідача не було вчасно повідомлено про дату, час та місце судового засідання;

- у справі №917/706/18 Верховний Суд дійшов висновку, що сплату заборгованості відповідача за договором з АТ НАК Нафтогаз України взяла на себе Держава, визначивши механізм перерахування субвенцій з державного бюджету, у зв`язку з чим грошове зобов`язання у відповідача відсутнє;

- після набуття чинності Законом України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення стабільності на ринку природного газу позовні вимоги Позивача стали необґрунтованими.

Також до апеляційної скарги Відповідачем долучено копію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2023 року №183, якою Відповідача було включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання суб`єктів ринку природного газу. Означений документ Відповідач просив долучити до матеріалів справи, посилаючись на те, що він не міг бути поданий до суду першої інстанції так як був опублікований після ухвалення оспорюваного судового рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на означене судове рішення та встановлено Позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також заяв та клопотань в межах даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 року призначено справу №913/602/20 до розгляду на 29.05.2023 року о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 131.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача, за змістом якого Позивач просив оспорюване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, за мотивів її необґрунтованості.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Позивача та Відповідача надійшли клопотання про проведення судових засідань в даній справі, зокрема, призначеного на 29.05.2023 року о 12:00 год. в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеозв`язку EasyCon.

До канцелярії Східного апеляційного господарського від Відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі №913/602/20 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки на дату ухвалення оспорюваного рішення суду першої інстанції норми Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення стабільності на ринку природного газу не поширювали свою дію на заборгованість Відповідача перед Позивачем, але станом на момент перегляду рішення суду в апеляційному порядку Відповідача було включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання суб`єктів ринку природного газу, що свідчить про врегулювання Державою спірної заборгованості шляхом вчинення дій щодо проведення взаєморозрахунків між сторонами за рахунок видатків державного бюджету та реструктуризації заборгованості за природний газ боржника перед Позивачем.

До канцелярії Східного апеляційного господарського від Позивача надійшли додаткові пояснення в межах даної справи, за змістом яких останній просив суд апеляційної інстанції врахувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18.04.2023 року у справі №911/3195/21 щодо підстав припинення зобов`язань в рамках Закону №1639.

Ухвалою колегії суддів, занесеною до протоколу судового засідання від 29.05.2023 року у задоволені клопотання Відповідача про долучення до матеріалів справи №913/602/20 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2023 року №183, якою було обґрунтовано клопотання про закриття провадження у даній справі відмовлено за мотивів того, що означена обставина не існувала на момент постановлення рішення господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20.

Представник Відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції надав пояснення та доводи, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оспорюване рішення скасувати та закрити провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Представник Позивача судовому засіданні в режимі відеоконференції надав пояснення, аналогічні викладеним у наданому до суду відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а оспорюване рішення господарського суду - без змін. Позивач також заперечував проти задоволення клопотання Відповідача про закриття провадження у даній справі за мотивів його необґрунтованості.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлено наступне.

Між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" України", перейменованого в АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" згідно постанови КМ України від 06.03.2019 № 226, та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", перейменованого в АТ "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", 14.11.2018 року був укладений договір № 18-528-Н купівлі-продажу природного газу (далі-Договір, спірний Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору продавець зобов`язався передати покупцеві у 2018 році природний газ, а покупець - прийняти та оплатити його на умовах цього договору; газ, що передається за цим договором використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

За умовами п. 2.1 сторони дійшли згоди, що продавець мав передати покупцеві з 01.11.2018 по 30.11.2018 природний газ обсягом до 29150,000 тис.куб.м.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці постачання, оформляється актом приймання-передачі.

Кількість природного газу визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (п. 4.1 Договору).

За змістом п. 5.1. Договору ціна па природний газ становить 6235,51 грн за 1000 куб.м, крім того ПДВ - 20%. Всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу 7482,61 грн. з ПДВ.

Згідно з п 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

За змістом п. 6.2. Договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця згідно з нормативами розподілу коштів, розрахованих до нормативно-правових актів України.

Відповідно до розділу 11 Договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.11.2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Також в період з листопада 2018 року по липень 2020 року між сторонами було укладено ряд додаткових угод до Договору, якими встановлювався певний обсяг природного газу, що передавався в конкретні розрахункові періоди, його ціна, а також продовжувався строк дії Договору.

На виконання умов Договору Позивач передав у власність Відповідача в період з лютого 2019 року по липень 2020 року природний газ на загальну суму грн 35 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, доданими до справи: від 28.02.2019 на суму 239 788 457 грн 59 коп., від 31.03.2019 на суму 210 536 637 грн. 60 коп., від 30.04.2019 на суму 110 464 087 грн 44 коп., від 31.05.2019 на суму 40 731 362 грн 66 коп., від 30.06.2019 на суму 23677152 грн. 79 коп., від 31.07.2019 на суму 23538109 грн. 56 коп., від 31.08.2019 на суму 23950000 грн 28 коп., від 30.09.2019 на суму 35609572 грн 81 коп., від 31.10.2019 на суму 68556895 грн 24 коп., від 30.11.2019 на суму 148436108 грн 70 коп., від 31.12.2019 на суму 152 309 411 грн 12 коп., від 31.01.2020 на суму 174901015 грн. 14 коп., від 29.02.2020 на суму 143699281 грн 08 коп., від 31.03.2020 на суму 88637517 грн 30 коп., від 30.04.2020 на суму 64436378 грн 90 коп., від 31.05.2020 на суму 21886348 грн 46 коп., від 30.06.2020 на суму 8803141 грн 06 коп., від 31.07.2020 на суму 7807586 гн. 32 коп.

Означені Акти приймання-передачі підписані уповноваженими сторонами особами та скріплені печатками підприємств, у відсутності заперечень або зауважень.

Зобов`язання по оплаті вищезазначеного природного газу Відповідачем виконані частково на суму 141 853 791 грн 37 коп. шляхом перерахування коштів за газ, отриманий у лютому 2019 року, що стало наслідком виникнення у останнього основної заборгованості перед Позивачем у розмірі грн 98 коп.

Обставина неналежного виконання Відповідачем умов Договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ до 25 числа наступного за розрахунковим місяця стала підставою звернення Позивача до суду з вимогами про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором у розмірі грн. 98 коп. за період з лютого 2019 року по липень 2020 року.

Відповідач в суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог заперечував за мотивів того, що своєчасне виконання зобов`язань по сплаті заявленого боргу залежить від своєчасного внесення побутовими споживачами платежів за природний газ, оскільки останній поставлявся за договором від 14.11.2018 № 18-528-Н для побутових споживачів, які сплачують кошти на окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті уповноваженими банками для кожної такої категорії (групи) споживачів. Відповідач посилався на факт переплати за поставлений Позивачем природний газ через визнання нечинними нормативних актів щодо підвищення норм споживання природного газу, зокрема, за договором від 14.11.2018 № 18-528-Н різниця склала 11518306 грн 40 коп.

Також, постановами КМ України від 08.02.2019 № 63 та від 27.02.2019 № 143 було встановлено заборону нараховувати постачальникам природного газу заборгованість та штрафні санкції на різницю між нормами споживання за постановами КМ України від 29.04.2015 № 237 та від 08.06.1996 № 619.

Відповідачем з поміж іншого наголошено на факті необґрунтованої відмови Позивача в коригуванні зобов`язань за відповідними договорами на поставку природного газу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність Позивачем факту невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо повної оплати останнім поставленого Позивачем природного газу на суму грн. 98 коп. за період з лютого 2019 року по липень 2020 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судова колегія зазначає, що в апеляційній скарзі Відповідач не заперечує підстави виникнення заборгованості, її розрахунок, а оспорює лише її наявність на момент звернення з апеляційною скаргою через внесення Відповідача до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання суб`єктів ринку природного газу Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2023 року №183, що на підставі Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення стабільності на ринку природного газу виключає відповідний судовий порядок погашення спірної заборгованості, встановлюючи спеціальний порядок її погашення за рахунок видатків з державного бюджету України, а залишок боргу реструктуризації згідно з визначеним Законом механізму.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами Договору, його предмет, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог про стягнення заборгованості має здійснюватися господарським судом з урахуванням положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, що регулюють правовідносини з купівлі продажу товару.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Сторонами Договору погоджено, що приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці постачання, оформляється актом приймання передачі, які оформлюється самим відповідачем та надаються позивачу на підписання; в акті приймання-передачі природного газу зазначаються фактичні обсяги переданого газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його ціна та фактична вартість.

Так, відповідно до матеріалів справи, Позивач на виконання умов спірного Договору поставив Відповідачу природний газ в період з лютого 2019 року по липень 2020 року на загальну суму грн 35 коп., що підтверджується вищезазначеними колегією суддів актами приймання-передачі природного газу.

Підписання покупцем та продавцем актів приймання-передачі, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого належним чином висновку, що акти приймання передачі за спірний період є належними та допустимими доказами, що підтверджують передачу Позивачем Відповідачу за спірним Договором газу на загальну суму грн 35 коп.

Відповідач в свою чергу за вищезазначений природний газ розрахувався лише частково, у розмірі 141 853 791 грн 37 коп. шляхом перерахування відповідних коштів за газ, отриманий у лютому 2019 року.

Доказів на спростування вказаних обставин, матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції також в розрізі вимог та приписів статей 86 та 104 ГПК України, враховано висновки судової економічної експертизи №19906/37360 від 17.12.2021 року проведеної експертами Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України за відповідним клопотанням Відповідача, якою було встановлено наступне:

- заборгованість АТ "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" за природний газ, отриманий ним у лютому 2019 року липні 2020 року відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 18-528-Н від 14.11.2018 між ПАТ "НАК "Нафтогаз" та ПАТ "Луганськгаз", враховуючи необхідність його обліку за показниками комерційних вузлів обліку відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем підтверджується наданими на дослідження документами бухгалтерського обліку у сумі ,98 грн;

- обсяг та вартість природного газу, що отриманий АТ "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" від АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" за договором купівлі-продажу природного газу № 18-528-Н від 14.11.2018 відповідно до актів приймання-передачі природного газу становить 389938,14 тис.куб.м загальною вартістю ,92 грн.

Виходячи зі змісту укладеного Договору, судом першої інстанції встановлено, що обов`язок Відповідача з оплати вартості товару за актами приймання-передачі погоджений сторонами у п. 6.1. Договору, а саме до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення ним повного розрахунку по Договору № 18-528-Н від 14.11.2018.

Доводів на спростування вищезазначеного апеляційна скарга не містить.

Також, колегія суддів зазначає, що в суді першої інстанції основним запереченням Відповідача щодо позовних вимог було посилання на факти здійснення закупівлі природного газу у АТ НАК "Нафтогаз України" за нормами споживання, встановленими постановою Кабінетом Міністрів України № 619, та проведення постачання природного газу побутовим споживачам без приладів обліку до січня 2019 року за нормами споживання, встановленими постановами Кабінетом Міністрів України від 29.04.2015 № 237 та від 23.03.2016 № 203.

Обґрунтовуючи призначення судової експертизи, Відповідач стверджував, що в підставу оформлення актів приймання-передачі природного газу покладено об`єми, що визначені за нормами споживання.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до п. 3.3 укладеного Договору покупець при оформленні акта приймання-передачі природного газу сам зазначає фактичні обсяги переданого природного газу, а п. 4.1 договору передбачає, що кількість природного газу, яка передається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 № 2494.

Комерційний вузол обліку вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання-постачання) природного газу в точці комерційного обліку.

У відповідності до частини 1розділу ІХ цього Кодексу об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом ХV цього Кодексу.

Оператор ГРМ відповідає за переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) в точках надходження природного газу до ГРМ з газотранспортної системи здійснюється згідно із договором транспортування природного газу, укладеним між Оператором ГТС та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог Кодексу ГТС та цього Кодексу, норми якого не суперечать Кодексу ГТС.

Відповідно до статуту Відповідача, він є оператором ГТС.

Враховуючи означене, в підтвердження своєї правової позиції у справі Відповідач мав би надати до господарського суду дані комерційного обліку природного газу, визначені оператором ГРМ та передані йому, проте такі докази в матеріалах справи відсутні, а тому твердження про недостовірність відомостей за актами приймання-передачі природного газу не знайшли свого підтвердження при розгляді в суді першої інстанції справи, так само, як і при проведенні судової економічної експертизи ініційованої Відповідачем.

Посилання Відповідача в суді першої інстанції на факти переплати на загальну суму 158136257,94 грн за договорами купівлі-продажу природного газу № 16-147-Н від 12.01.2016, № 16-429-Н від 27.09.2016, № 17-228-Н від 14.04.2017, № 17-428-Н від 03.10.2017, № 18-328-Н від 08.10.2018, № 18-528-Н від 14.11.2018, судом першої інстанції відхилені за мотивів того, що врахування цих коштів можливе тільки через проведення відповідного заліку між сторонами.

Будь-яких доводів на спростування означеного апеляційна скарга Відповідача також не містить.

Щодо заперечень Відповідача про здійснення розрахунків по договору за межами його впливу на алгоритм розподілу коштів, передбачений Порядком відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, проте, такий порядок не обмежує газопостачальні підприємства у можливості виконати свої обов`язки з оплати отриманого газу за договорами, укладеними з оптовими продавцями, шляхом здійснення розрахунків у інший спосіб, ніж з поточних рахунків із спеціальним режимом використання; не ставлять повноту та своєчасність виконання газопостачальними підприємствами договірних обов`язків з оплати отриманого газу на користь оптових продавців в залежність від оплати газу споживачами; не скасовують і не обмежують відповідальність споживачів перед газопостачальними підприємствами за невиконання обов`язків з оплати за спожитий газ; не змінюють строків здійснення розрахунків за договорами, укладеними між газопостачальними підприємствами та оптовими продавцями.

Відповідну правову позицію висловлено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 904/1210/18.

Враховуючи означене, матеріалами справи підтверджується сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором № 18-528-Н від 14.11.2018 у розмірі грн 98 коп.

Твердження Відповідача про порушення господарським судом приписів чинного законодавства, а саме незастосування до спірної ситуації Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення стабільності на ринку природного газу в силу внесення Відповідача до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання суб`єктів ринку природного газу, колегією суддів не приймаються до уваги, за наступних підстав

За змістом ст.ст.2,3 вищенаведеного Закону, його дія поширюється на відносини із врегулювання певних видів заборгованості суб`єктів ринку природного газу, для участі в якої ці суб`єкти мають бути включені до відповідного Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

На момент ухвалення оспорюваного судового рішення (27.01.2023 року) включення Відповідача до означеного реєстру (31.01.2023 року) ще не відбулося, тому ця обставина не могла бути ані досліджена, ані врахована судом, що в свою чергу виключає незаконність дій суду в контексті пояснень Відповідача з цього приводу.

Документ (постанова НКРЕКП від 31.01.2023 року №183), існування якого на думку Відповідача має наслідком поширення на останнього дії вищезазначеного закону не було долучено колегією суддів до матеріалів справи з підстав того, що він датований вже після прийняття оспорюваного судового рішення і його існування жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду на момент його постановлення.

Вищезазначене також спростовує доводи апеляційної скарги, в обґрунтування яких покладено факт існування постанови НКРЕКП від 31.01.2023 року №183.

Посилання Відповідача на порушення судом першої інстанції вимог господарського процесуального законодавства, а саме вимог ст. 120 ГПК України, оскільки про дату судового засідання Відповідач дізнався за два повних дні до судового засідання з сайту судова влада, а ухвалу про дату, час та місце судового засідання останнім взагалі отримано не було, а також незадоволення судом клопотання про перенесення судового розгляду в порядку ст. 202 ГПК України через повторну неявку Відповідача у судове засідання, судова колегія вважає безпідставними, оскільки: означена справа розглядалася в суді першої інстанції з 13.11.2020 року по 27.01.2023 року, тобто протягом більше двох років; суд неодноразово відкладав розгляд означеної справи, в тому числі за клопотаннями Відповідача; суд задовольнив клопотання останнього про призначення у даній справі судової економічної експертизи таким чином суд вчиняв всі можливі дії для забезпечення дотримання та можливості реалізації Відповідачем своїх прав передбачених приписами ГПК України.

Посилання Відповідача на висновки Верховного Суду, зокрема, викладені у постанові №906/1290/15 від 10.12.2019 року, в яких зазначено про можливість припинення предмета спору на підставі законодавчого припису не є релевантними до даної ситуації в силу відмінності фактичних обставин справи.

За таких обставин доводи Відповідача, що внаслідок розгляду справи судом саме 27.01.2023 року НКРЕКП не встигнула винести постанову від 31.01.2023 року №183 - не можуть бути прийняті до уваги як підстава до скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі Відповідач наполягає, що оспорюване рішення не може бути виконане, оскільки встановлена в ньому заборгованість має бути погашена у встановленому вищенаведеному Законом порядку, а не шляхом судового стягнення.

Зазначені доводи Відповідача не впливають на оцінку законності та обґрунтованості винесеного судового рішення, а також не є підставою до закриття провадження у справі, оскільки законних підстав до скасування або зміни рішення не встановлено.

Сам факт винесення судом рішення у даній справі не змінює природу спірної заборгованості, а є лише додатковим підтвердженням її існування на момент проголошення такого рішення. Перегляд такого рішення в апеляційному порядку також не впливає на існування або відсутність підстав до його виконання, оскільки за умови відсутності законних підстав до його скасування (зміни) встановлює лише момент набрання рішенням законної сили.

Інших доводів Відповідач не наводить.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені останнім в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного між сторонами договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, господарський суд Луганської області дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20 про задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача 1 445 915 272 грн. 98 коп. боргу, який утворився при розрахунках за договором купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018 № 18-528-Н за період з лютого 2019 року по липень 2020 року - ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на Відповідача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 року у справі №913/602/20, зокрема, було відстрочено Відповідачу сплату судового збору у сумі 1 103 550,00 грн за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20 до ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі.

Оскільки станом на момент вирішення по суті апеляційної скарги апелянтом судовий збір не сплачено, то у зв`язку із закінченням апеляційного провадження, враховуючи надані суду апеляційної інстанції повноваження, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Відповідача (апелянта у справі) на користь Державного бюджету України судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 103 550,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз на рішення Господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 27.01.2023 року у справі №913/602/20 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Луганськгаз.

Стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз (93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 87, Код ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA2020653, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі (Номер справи), Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).) 1 103 550,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ про стягнення судового збору в дохід державного бюджету України, надіславши оригінал судового наказу до відповідного Територіального управління Державної судової адміністрації України.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 29.05.2023 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови, але через обставини запровадження воєнного стану та фізичної небезпеки для звичайного функціонування Східного апеляційного господарського суду, повний текст постанови складено та підписано 13.06.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.А. Істоміна