ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/535/23

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук Світлани Олегівни, розглянув матеріали заяви (вх. № 4801/23 від 15.06.2023) ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №911/535/23

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1

до Садівницького товариства "Червоний Пахарь"

08130, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка,

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №477/23 від 20.02.2023) ОСОБА_1 до Садівницького товариства "Червоний Пахарь" про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори, на яких прийняте оскаржуване рішення, скликані та проведені з порушенням вимог закону та статуту товариства - відповідача.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання на 28.03.2023 о 15:40.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №815/23 від 17.03.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №890/23 від 23.03.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №5961/23 від 28.03.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання (вх. №943/23 від 28.03.2023).

У судове засідання 28.03.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання представник відповідача повідомлений 08.03.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи, а також шляхом направлення копії ухвали суду поштовим зв`язком.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.03.2023 підготовче засідання відкладено на 25.04.2023.

Через канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. №8001/23 від 25.04.2023) про зміну предмету позову.

У судове засідання 25.04.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений через систему «Електронний суд».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2023 підготовче засідання відкладено на 16.05.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. №3295 від 25.04.2023) про зміну предмету позову.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. №1318/23 від 26.04.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №1525/23 від 16.05.2023), в якому відповідач надав суду витребувані докази та заявив про витребування доказів у позивача.

У судове засідання 16.05.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений через систему «Електронний суд».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.05.2023 заяву позивача (вх. №3295 від 25.04.2023) про зміну предмету позову задоволено повністю, задоволено клопотання відповідача (вх. №1525 від 16.05.2023) про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 20.06.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду (вх. № 07-21/1834/2023 від 12.06.2023).

15.06.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову (вх. №4801/23 від 15.06.2023) шляхом: заборони Садівницькому товариству «Червоний Пахарь» () проводити загальні збори товариства; заборони Садівницькому товариству «Червоний Пахарь» () приймати рішення про відкликання голови Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (); заборони Садівницькому товариству «Червоний Пахарь» () приймати рішення про обрання Голови Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (); у разі проведення 18.06.2023 загальних зборів Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (), зупинення дії прийнятого на таких загальних зборах рішення; заборони здійснення реєстраційних дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (), а саме вносити зміни до відомостей про керівника Садівницького товариства «Червоний Пахарь» ().

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття зазначених заходів може унеможливити ефективне поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позову, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що, на думку заявника, являється передумовою для забезпечення позову відповідно до статей 136 та 137 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка матеріалів заяви та висновки суду.

В обґрунтування забезпечення позову, заявником зазначено, що невжиття зазначених заходів може унеможливити ефективне поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позову, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду. Заявник відзначає, що 14.06.2023 ним на території товариства виявлене повідомлення про проведення 18.06.2023 о 12 год. 30 хв. загальних зборів товариства. Відповідно до зазначеного повідомлення на порядок денний загальних зборів товариства винесено питання щодо відкликання голови товариства, обрання голови Товариства та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Заявник вважає, що, у разі прийняття рішення загальними зборами товариства, які призначені на 18.06.2023, з питань порядку денного, таке рішення унеможливить виконання майбутнього рішення у даній справі та неминуче потягне за собою повторне звернення позивачем до суду за захистом своїх прав. Заявник зауважує, що за відсутності нового рішення загальних зборів товариства щодо обрання нового голови товариства, для ефективного захисту порушених прав позивача та поновлення останнього на посаді голови товариства достатньо лише визнання недійсним рішення № 4 від 10.12.2022 та скасування, у зв`язку з цим, відповідного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, заявник зазначає, що у разі обрання на загальних зборах товариства, які призначені на 18.06.2023, нового голови товариства, задоволення позову у даній справі та визнання недійсним рішення № 4 від 10.12.2022 не призведе до відновлення порушених прав позивача, оскільки жодним чином не вплине на дійсність нового рішення загальних зборів товариства та повноваження нового голови товариства. У такому випадку, на думку заявника, він буде змушений вживати додаткових заходів щодо захисту порушених прав.

При цьому, заявник зазначає, що у постановах від 12.09.2022 у справі № 911/172/22 та від 12.09.2022 у справі № 911/231/22 Верховний Суд дійшов висновків, що заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення спірних позачергових загальних зборів та заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на підставі оскарженого рішення відповідають процесуальним нормам, що регулюють корпоративні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника в разі невжиття таких заходів.

Разом з тим, заявник вважає, що заборона відповідачу проводити загальні збори товариства, приймати рішення про відкликання голови товариства та про обрання нового голови товариства, зупинення дії рішення загальних зборів, у разі його прийняття, заборона державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на підставі такого рішення та заборона відповідачу вживати будь-які дії щодо зміни голови товариства є заходом забезпечення позову співмірним із позовними вимогами. Водночас, заявник вважає такий захід забезпечення позову адекватним та таким, що дозволяє не допустити незворотності певних наслідків, а також відповідних дій щодо відновлення порушених прав позивача.

Крім того, заявник зауважує, що такий захід забезпечення позову також не підпадає під заборону, яка передбачена пунктом 1 частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, положення якої стосуються заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору, оскільки Садівницьке товариство «Червоний Пахарь» відповідно до пункту 1.9. Статуту є неприбутковою організацією, тобто, не є господарським товариством.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 01.04.2022 у справі №925/1615/21, зокрема, зазначається таке:

«Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).».

З огляду на викладене вище, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, відтак, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Водночас, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №910/13208/19.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується:

- збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору;

- можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1.4. Статуту Садівницького товариства "Червоний Пахарь" організаційно-правовою формою товариства є обслуговуючий кооператив.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №904/4887/18, зокрема, зазначається таке: « 4.20. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію». 4.21. За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. 4.22. Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах (частина перша статті 7 Закону України «Про кооперацію»). 4.23. Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити... 4.27. Особливості діяльності обслуговуючих кооперативів містяться у статтях 2, 23, 26 Закону України «Про кооперацію». 4.28. Так, обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку. Норма про кооперативні виплати не поширюється на сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи. 4.29. Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту. 4.30. Особи, які є членами створеного ним обслуговуючого кооперативу, є правомочними брати участь в управлінні обслуговуючим кооперативом, отримувати певну частку активів обслуговуючого кооперативу в разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, що випливають з їх участі у кооперативі. 4.31. За змістом наведених вище норм корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. 4.32. Аналогічний за змістом висновок у відповідних правовідносинах викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19).».

Суд відзначає, що вищезазначеною постановою Велика Палата Верховного Суду сформувала правову позицію, відповідно до якої спори між учасниками кооперативу та кооперативом є корпоративними та відносяться до господарської юрисдикції.

Враховуючи вищезазначене, суд допускає більш широке тлумачення суб`єктів заборон відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даною частиною встановлено недопущення забезпечення позову у спорах саме з корпоративних відносин, при цьому, загальні збори акціонерів і учасників господарських товариств та загальні збори членів кооперативу мають тотожні повноваження.

Таким чином, суд зазначає, що вимога заявника про заборону Садівницькому товариству «Червоний Пахарь» () проводити загальні збори товариства суперечить вимогам пункту 1 частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Також суд зауважує, що у рішенні № 5-рп/2011 від 16.06.2011 Конституційного Суду України (справа № 1-6/2011) наведено правовий висновок про те, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб учасників провадження, суспільства, держави в цілому, з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Суд відзначає, що відповідно до пункту 4.1. Статуту Садівницького товариства "Червоний Пахарь" члени товариства, зокрема, мають права брати участь у всіх заходах товариства, висловлювати свої думки та робити пропозиції щодо діяльності товариства, а також, обирати і бути обраними до складу керівних органів товариства.

Оскільки спір за поданим позовом у даній справі стосується прав та інтересів позивача на участь у діяльності товариства та перебування у складі керівних органів товариства, тобто, стосується загалом належних усім членам товариства правомочностей, суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Садівницькому товариству «Червоний Пахарь» () приймати рішення про відкликання голови Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (); заборони Садівницькому товариству «Червоний Пахарь» () приймати рішення про обрання Голови Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (); у разі проведення 18.06.2023 загальних зборів Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (), зупинення дії прийнятого на таких загальних зборах рішення; заборони здійснення реєстраційних дій, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо Садівницького товариства «Червоний Пахарь» (), а саме: вносити зміни до відомостей про керівника Садівницького товариства «Червоний Пахарь» () не відповідають принципам розумності та збалансованості інтересів сторін, оскільки дані заборони порушують права інших членів цієї юридичної особи щодо її діяльності.

У такому випадку, права та інтереси позивача, який не погоджується з обставинами скликання, проведення майбутніх зборів та прийняття на них відповідних рішень, зіставляються з правами та інтересами інших членів товариства через призму легітимних очікувань на управління товариством, що свідчить про відсутність співмірності між обраним заходом забезпечення позову та позовною вимогою, позаяк наслідки вжиття відповідного заходу не виключають порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших осіб, які є членами товариства.

Також суд відзначає, що посилання заявника на позицію постанов Верховного Суду у справах №911/231/22 та №911/172/22, як і на те, що заборона вчинення реєстраційних дій це один із визначених Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судом відхиляються, оскільки наявність у законі вказівки про заборону вчиняти реєстраційні дії як певний спосіб забезпечення позову ще не свідчить про безумовне його застосування та вжиття за будь-яким поданим до суду позовом.

Окрім цього, суд відзначає, що заявник не позбавлений права взяти участь у загальних зборах Садівницького товариства «Червоний Пахарь», що мають відбутись 18.06.2023, та, відповідно, висловити свої аргументи по питаннях порядку денного, а також запропонувати свою кандидатуру на посаду голови товариства, що у разі позитивного результату для заявника, фактично призведе до відновлення прав, які, на його думку, були попередньо порушені, а заявляючи про вжиття судом таких заходів забезпечення позову, заявник, по суті, хоче, щоб суд зберіг незаконне, на думку заявника, становище.

Одночасно, суду не надано відомостей про причини проведення спірних загальних зборів, відтак, суд позбавлений можливостей оцінити їх важливість чи терміновість для діяльності кооперативу в цілому, бажання поточного голови виконувати свої повноваження та наявність причин для зміни голови кооперативу тощо.

Крім того, вчинення перешкод судом управлінню товариством протягом судового розгляду не стосується предмету спору у справі, а лише впливає на поточну діяльність товариства.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що доводи заявника про утруднення відновлення і захисту його порушених прав, в розрізі зазначених вище обставин, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності та збалансованості інтересів сторін.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів справи щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки заявником не доведено належними доводами і доказами імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі у разі невжиття таких заходів забезпечення позову і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також зважаючи на неспівмірність заходів до забезпечення позову та доказів, що підтверджують їх необхідність, збалансованості інтересів обох сторін.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх. №4801/23 від 15.06.2023) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову у справі №911/535/23 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 16.06.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук