ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 904/2600/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Дюльгер С.В.,

розглянувши справу № 904/2600/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" (65016, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 71, офіс 217; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Слобожанський, будинок 29; )

про стягнення 40 433,48 грн;

представники сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ", в якому просить господарський суд стягнути з відповідача 40433,48 грн. заборгованості зі сплати суборенди, а саме: 37317,48 грн основного боргу, 1794,79 грн пені, 1321,21 грн інфляційного збільшення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020 (далі Договір).

Вказує, що за умовами Договору 01.06.2020 передав відповідачу в суборенду приміщення, розташоване за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20,

Зазначає, що на виконання Договору та приписів ст. 782 ЦК України надіслав відповідачу мотивоване повідомлення від 12.10.2020 про розірвання Договору, починаючи з 12.10.2020, з пропозицією повернути приміщення за актом. Крім того, вказує, що надіслав відповідачу рахунки № 56 від 03.08.2020, № 64 від 01.09.2020 та № 75 від 12.10.2020, а також претензію з вимогою погасити заборгованість.

Звертає увагу, що відповідач як суборендар не виконав свої зобов`язання та не сплатив заборгованість за суборенду приміщення за серпень, вересень та жовтень 2020 року у сумі 37 317,48 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань позивачем нараховано 1794,79 грн. пені, 1321,21 грн. інфляційного збільшення, які позивач також просить стягнути на свою користь.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2021р. позовні матеріали по справі № 904/2600/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" про стягнення 40433,48 грн передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Матеріали позову надійшли до Господарського суду Одеської області 19.04.2021.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 904/2600/21 було визначено суддю Волкова Р.В.

Ухвалою від 26.04.2021 матеріали позовної заяви (вх. № 1093/21 від 19.04.2021) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 904/2600/21, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.05.2021, запропоновано відповідачу подати до суду відзив.

26.05.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Протокольною ухвалою від 26.05.2021 відкладено підготовче засідання на 09.06.2021.

07.06.2021 за вх. № 15246/21 до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Вказав, що посилання позивача на Договір суборенди від 01.06.2020 не відповідає дійсності, оскільки згідно наданої інформації на запит ГУ ДПС в Одеській області від 21.01.2020 р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір суборенди від 01 квітня 2018 р., предметом якого булла передача в субаренду за плату приміщення загальною площею 10 кв.м за адресою: місто Одеса, вулиця Маразліївська, будинок 1/20, про передачу зазначеної частини приміщення сторони уклали Акт прийому-передачі від 05 квітня 2018 р.

Надалі, у відповідності до укладеної додаткової угоди від 01 грудня 2018 р. Сторони встановили строк дії договору 35 календарних місяців.

01.12.2019 у відповідності до укладеної додаткової угоди, була збільшена площа орендованого приміщення, яка склала 105 кв.м. (про передачу зазначеного приміщення був укладений 01 грудня 2019 р. Акт прийому-передачі приміщення).

Підкреслив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" не укладало із Позивачем договір суборенди нежитлового приміщення від 01 червня 2020 р., не отримувало рахунків та вимоги про розірвання договору.

Вказав, що поштове відправлення рахунків було здійснено позивачем сумнівною організацією та позивачем не надано жодної інформації про те, яким оператором поштового зв`язку і підприємством було прийнято відправлення.

Звернув увагу, що згідно додаткової угоди до договору суборенди нежитлового приміщення від 01 квітня 2018 р., укладеної 01 грудня 2019 р., розмір орендної плати за весь період складає 15633 гривні з ПДВ.

Вважає, що заборгованість зі сплати суборендної плати відсутня, та як наслідок відсутні будь-які підстави розірвання укладеного договору суборенди та нарахування штрафних санкцій.

Також відзначив, що у спірний період, який заявлений до оплати, Відповідач не використовував орендоване майно, починаючи з 23.09.2020 року, а позивач фактично унеможливив використання орендованого приміщення відповідачем з вересня 2021 року.

07.06.2021р. до суду надійшло клопотання представника відповідача (вх. № 15247/21) про призначення експертизи, в якому представник просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи виконано підпис Виноградовою Вікторією Едуардівною на шостій сторінці договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" на печатці Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" над написом Виноградова В.Е.?

2) Чи виконано підпис Виноградовою Вікторією Едуардівною на першій сторінці Акту прийому-передачі приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська 1/20 до договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" на печатці Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" над написом ОСОБА_1 .?

07.06.2021 за вх. № 15383/21 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не заперечував щодо підписання з відповідачем Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.04.2018, строк дії якого закінчився з моменту припинення первісного Договору, на підставі якого приміщення було передано в суборенду відповідачу.

Вказав, що підставою для передачі приміщення в суборенду відповідачу по Договору суборенди від 01.04.2018 був Договір суборенди № 5 від 23.06.2017, терміном дії до 14.05.2020.

Зазначив, що оскільки строк дії Договору суборенди № 5 від 23.06.2017 (похідного договору) припинив свою дію 14.05.2020, то й Договір суборенди від 01.04.2018 був припинений 14.05.2020.

Зауважив, що після закінчення строку дії Договору суборенди № 5 від 23.06.2017, позивачем був підписаний з ТОВ Юридична фірма «АРТИК» Договір суборенди № 5 від 15.05.2020, на підставі якого позивач звернувся до первісного орендаря ТОВ Юридична фірма «АРТИК» з проханням від 15.05.2020 про надання згоди на передачу в суборенду ТОВ «ЦЕТРЕЙДІНГ» частини нежитлового приміщення стадіону Чорноморець, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20 загальною площею 105 кв.м.

В подальшому, після отримання згоди від ТОВ Юридична фірма «АРТИК», позивачем був укладений з відповідачем Договір суборенди від 01.06.2020.

Вважає хибним твердження відповідача щодо сумнівності оператора поштового зв`язку, так як повідомлення про розірвання договору, рахунки, акти та претензія були направлені відповідачу кур`єрсько-поштовим сервісом ФОП Іваненко В.М., який відповідно до рішення № 623 від 29.11.2016 «Про затвердження Порядку ведення єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.12.2016 за № 1679/29809 має право надавати послуги з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконувати доручення користувачів щодо поштових переказів тощо, та інформація про якого внесена до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку.

Надав контраргументи на доводи відповідача щодо помилковості розрахунку розміру суборендної плати та зауважив щодо відсутності у матеріалах справи доказів недопуску позивачем відповідача до приміщення.

Протокольною ухвалою від 09.06.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 14.07.2021.

13.07.2021 до суду надійшли заперечення представника позивача проти клопотання про призначення експертизи.

14.07.2021 до суду надійшли пояснення представника відповідача щодо призначення експертизи.

Протокольною ухвалою від 14.07.2021 відкладено підготовче судове засідання на 21.07.2021.

19.07.2021р. до суду надійшла заява представника відповідача (вх. №19387/21) про розгляд справи у судовому засіданні 21.07.2021р. без його участі. Крім того, вказав, що забезпечить явку Виноградової В.Е. у судове засідання 21.07.2021р.

21.07.2021р. до суду надійшло клопотання представника позивача (вх. №19508/21), в якому представник просив провести експертизу підпису також й на Актах виконаних робіт, що були підписані Виноградовою В.Е. на підставі Договору №б/н від 01.04.2018р., а саме: №47 від 31.05.2020р., №37 від 30.04.2020р., №20 від 31.03.2020р., №15 від 29.03.2020р., №5 від 31.01.2020р., №106 від 31.12.2019р., №97 від 30.11.2019р., №88 від 31.10.2019р.

21.07.2021р. судом отримано заяву представника позивача (вх. №19510/21), в якій представник просив поставити експерту питання того ж змісту, що і представник відповідача у клопотанні про призначення експертизи.

Крім того, просив доручити проведення судової почеркознавчої експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У електронному листі, яким представник позивача надіслав вищевказане клопотання та заяву (вх. №19508/21 та №19510/21 від 21.07.2021р.) представник також вказав, що оригінали документів для проведення експертизи будуть надані у судовому засіданні 21.07.2021р.

У судовому засіданні 21.07.2021р. представником позивача було надано наступні оригінали документів: Акт надання послуг №97 від 30.11.2019р.; Акт надання послуг №106 від 31.12.2019р.; Акт надання послуг №5 від 31.01.2020р.; Акт надання послуг №15 від 29.02.2020р.; Акт надання послуг №24 від 31.03.2020р.; Акт надання послуг №47 від 31.05.2020р.; Акт надання послуг №37 від 30.04.2020р.; Акт надання послуг №88 від 31.10.2019р. (а. с. 185-192).

Також представником позивача надано оригінал Договору суборенди нежитлового приміщення №б/н від 01.06.2020р. (а.с. 194-196) та оригінал Акту прийому-передачі приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20 від 01.06.2020р. (а.с. 197).

Крім того, у судовому засіданні 21.07.2021р. у Виноградової Вікторії Едуардівни відібрано зразки підписів, які знаходяться у матеріалах справи (а.с. 202-221).

Ухвалою від 21.07.2021 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26.07.2021) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" (вх. №15247/21 від 07.06.2021р.) про призначення судової почеркознавчої експертизи з урахуванням клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" (вх. №19508/21 від 21.07.2021р.) задоволено, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8; ).

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) Чи виконано підпис Виноградовою Вікторією Едуардівною на шостій сторінці договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" на печатці Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" над написом ОСОБА_1 .?

2) Чи виконано підпис ОСОБА_1 на першій сторінці Акту прийому-передачі приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" на печатці Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" над написом ОСОБА_1 .?

3) Чи належить ОСОБА_1 проставлений підпис на Актах надання послуг: №97 від 30.11.2019р., №106 від 31.12.2019р., №5 від 31.01.2020р., №15 від 29.02.2020р., №24 від 31.03.2020р., №47 від 31.05.2020р., №37 від 30.04.2020р., №88 від 31.10.2019р. в графі «від замовника»/«от заказчика»?

Цією ж ухвалою експерта попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків та зупинено провадження у справі № 904/2600/21 на час проведення експертизи.

26.07.2021р. до суду надійшло клопотання представника відповідача (вх. №19977/21) про залучення до справи вільних зразків підпису ОСОБА_1

28.07.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача про залучення до матеріалів справи доказів, а саме фільтрованої виписки за період з 01.08.2017 по 31.12.2020, сформованої АТ КБ «ПриватБанк» для клієнта ТОВ «РЕНТСКОМ», яка на переконання позивача спростовує твердження відповідача щодо сплати суборендної плати за спірний період.

Супровідним листом від 10.08.2021 № 904/2600/21/4539/2021 матеріали справи було направлено до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

10.09.2021р. на адресу Господарського суду Одеської області надійшов супровідний лист ОНДІСЕ (вх. №23946/21), яким було повернуто до суду матеріали справи № 904/2600/21.

До супровідного листа було додано рахунок на оплату експертизи та клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи, а саме:

- вільних зразків підпису ОСОБА_1 у оригіналах документів різного характеру з офіційних джерел за період 2018 січень 2020рр., виконаних достовірно нею самою (не менше 8-10 документів).

- експериментальних зразків її підпису, виконаних пастою для кулькових ручок на п`яти аркушах паперу білого кольору формату А4, на лінії графлення, яка відповідає за розміром лінії графлення досліджуваних документів.

Крім того, листом від 08.09.2021р. (вх. №10.09.2021р. від 10.09.2021р. Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз просив продовжити термін проведення експертизи у даній справі у зв`язку з великим завантаженням експертів.

Ухвалою від 17.09.2021 поновлено провадження у справі з 27.09.2021, підготовче судове засідання призначено на 27.09.2021, запропоновано сторонам ознайомитися з клопотанням експерта та надати додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, до дати судового засідання (27.09.2021р.), надіслано копію рахунку №21-4770(41) від 27.08.2021р. Товариству з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ", на яке відповідно до ухвали господарського суду від 19.05.2021р. покладено оплату вартості проведення експертизи, покладено на відповідача обов`язок забезпечити явку ОСОБА_1 у судове засідання, яке відбудеться 27.09.2021р. для відібрання експериментальних зразків її підпису.

У судовому засіданні 27.09.2021р. суду були надані оригінали документів з вільними зразками підпису ОСОБА_1 , відібрано експериментальні зразки підпису останньої, які залучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 27.09.2021 клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про продовження терміну проведення експертизи, про оплату експертизи та про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи у справі №904/2600/21 задоволено, залучено до матеріалів справи експериментальні та вільні зразки підписів ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні 27.09.2021, для проведення експертного дослідження надано експерту згоду на використання, у разі необхідності, інших документів, наявних у матеріалах справи, зупинено провадження у справі №904/2600/21 на час проведення експертизи.

Супровідним листом від 11.10.2021 № 904/2600/21/5682/2021 матеріали справи було надіслано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для подальшого проведення експертизи.

28.02.2023р. супровідним листом ОНДІСЕ (вх. №6263/23) матеріали справи разом з експертним висновком про неможливість вирішення поставлених експерту питань було повернуто до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою від 06.03.2023 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03.04.2023.

У судове засідання, яке було призначено на 03.04.2023, сторони не з`явилися.

Протокольною ухвалою від 03.04.2023 підготовче судове засідання відкладено на 20.04.2023.

20.04.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.

Протокольною ухвалою від 20.04.2023 підготовче судове засідання відкладено на 02.05.2023.

02.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.06.2023.

01.06.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У клопотанні представник також зазначив, що документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат будуть надані у встановлений законом строк.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, відзиву до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

01.06.2023 складено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" як орендарем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" як суборендарем було укладено Договір суборенди нежитлового приміщення № б/н (далі Договір), згідно з п. 1.1. якого орендар зобов`язується передати за плату суборендареві у строкове користування, а суборендар зобов`язується прийняти у строкове користування нежитлове приміщення загальною площею 105 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20, надалі іменується «Приміщення», та зобов`язується сплачувати орендарю суборендну плату.

Договір вважається укладеним у набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 35 місяців.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пункт 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 626 ЦК України договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (ст. 774 ЦК України).

У матеріалах справи наявна письмова згода ТОВ «Юридична фірма «АРТИК», яке надало спірне приміщення в суборенду позивачу, на передачу приміщення іншому суборендарю ТОВ «ЦЕТРЕЙДІНГ» (Т. 1, а.с. 154).

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (ч. 1 ст. 765 ЦК України).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що вступ суборендаря у володіння та користування приміщенням наступає з дати підписання сторонами акту передання-приймання приміщення.

01.06.2020 позивачем та відповідачем було підписано та скріплено печатками Акт прийому-передачі приміщення (Т. 1, а.с. 34).

Згідно з п. 4.2. Договору суборендар за користування суборендованим приміщенням сплачує плату, розмір якої становить 15 633,00 грн (без ПДВ).

Відповідно до п. 4.4. Договору плата за користування приміщенням сплачується суборендарем до 10 числа поточного місяця за поточний місяць суборенди на підставі виставлених орендарем рахунків. Орендар передає суборендарю щомісяця акти виконаних робіт за останній оплачений місяць разом з рахунком за поточний місяць суборенди до 5 числа.

У матеріалах справи наявні підписані та скріплені печаткою позивача копії наступних документів:

- акту прийому-передачі (повернення) приміщення (Т. 1, а.с. 35);

- акту надання послуг № 56 від 30.06.2020 (суборенда приміщення за червень 2020 р.) на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 36);

- акту надання послуг № 72 від 31.07.2020 (суборенда приміщення за липень 2020 р.) на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 37);

- акту надання послуг № 83 від 31.08.2020 (суборенда приміщення за серпень 2020 р.) на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 38);

- акту надання послуг № 99 від 30.09.2020 (суборенда приміщення за вересень 2020 р.) на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 39);

- акту надання послуг № 108 від 12.10.2020 (суборенда приміщення за жовтень 2020 р.) на суму 6 051,48 грн (Т. 1, а.с. 40);

- рахунку на оплату № 53 від 22.07.2020 за суборенду приміщення за червень і липень 2020 р. на суму 31 266,00 грн (Т. 1, а.с. 43);

- рахунку на оплату № 56 від 03.08.2020 за суборенду приміщення за серпень 2020 р. на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 44);

- рахунку на оплату № 64 від 01.09.2020 за суборенду приміщення за вересень 2020 р. на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 45);

- рахунку на оплату № 68 від 01.10.2020 за суборенду приміщення за жовтень 2020 р. на суму 15 633,00 грн (Т. 1, а.с. 46);

- рахунку на оплату № 75 від 12.10.2020 за суборенду приміщення з 1 по 12 жовтня 2020 р. на суму 6 051,48 грн (Т. 1, а.с. 47).

Крім того, як вказав позивач, відповідачу було надіслано повідомлення № 12-10/1 від 12.10.2020 про розірвання Договору, копія якого наявна у матеріалах справи (Т. 1, а.с. 48), з 12.10.2020 на підставі ст. 782 ЦК України у зв`язку з несплатою суборендної плати.

До повідомлення було додано 2 примірники акту прийому-передачі (повернення) приміщення, один з яких позивач просив повернути на його адресу.

Також, позивач зазначив, що направляв відповідачу претензію (Т. 1, а.с. 49), якою вимагав погасити заборгованість у розмірі 37 317,48 грн. У претензії позивач, зокрема, вказав, що у зв`язку з розірванням Договору відповідно до п. 5.5. Договору розмір орендної плати за жовтень було змінено та надано новий рахунок - № 75 від 12.10.2020 на суму 6 051,48 грн за період до 12.10.2020.

Докази надсилання вищевказаних рахунків, актів, повідомлення про розірвання Договору та претензії за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20 наявні у матеріалах справи (Т. 1, а.с. 50-51).

При цьому, як вбачається з повідомлення кур`єрської служби, документи не були вручені, так як відповідач не був знайдений за місцем отримання.

Слід зазначити, що відповідачем було сплачено суборендну плату за червень та липень 2020 р. згідно рахунку № 53 від 22.07.2020 на суму 31 266,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 3052 від 22.07.2020 (Т. 1, а.с. 41).

За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між тим, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості зі сплати суборендної плати за серпень, вересень та жовтень (12 днів) 2020 року.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач стверджує, що ним не укладався Договір суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020 та посилається на укладений з позивачем Договір суборенди від 01.04.2018, строком дії 35 календарних місяців.

Позивач не заперечував щодо укладення з відповідачем Договору суборенди від 01.04.2018. Разом з цим, зазначає, що строк дії вказаного договору закінчився з припиненням первісного договору, на підставі якого приміщення було передано в суборенду відповідачу.

До відповіді на відзив позивачем додано копію Договору суборенди №5 від 23.06.2017 (Т. 1, а.с. 135-141), який слугував підставою для передачі приміщення в суборенду відповідачу по Договору суборенди від 01 квітня 2018.

Як пояснив позивач, оскільки, строк дії Договору суборенди №5 від 23.06.2017 (похідного договору) припинив свою дію 14.05.2020, то й Договір суборенди від 01 квітня 2018 був припинений 14.05.2020.

Після закінчення строку дії Договору суборенди № 5 від 23.06.2017, позивачем був підписаний з ТОВ «Юридична фірма «Артик» Договір суборенди №5 від 15 травня 2020 та в подальшому за згодою ТОВ «Юридична фірма «Артик» приміщення було передано відповідачу на підставі Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020.

Також слід зазначити, що наряду із запереченням відповідачем укладення з позивачем Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.06.2020, у матеріалах справи містяться докази сплати відповідачем суборендної плати саме за вказаним Договором згідно рахунку № 53 від 22.07.2020 за червень та липень 2020 року.

Щодо призначеної у справі ухвалою від 21.07.2021 почеркознавчої експертизи слід зазначити, що згідно з висновком експерта № 21-4770 від 29.12.2022 (Т. 2, а.с. 42-57) останнім не виявилося можливим вирішити питання про те, чи виконано підписи на документах керівником відповідача Виноградовою В.Е.

Між тим, підтвердженням прийняття відповідачем приміщення в суборенду є здійснення ним дій на виконання умов Договору суборенди, викладених саме в Договорі суборенди нежитлового приміщення №б/н від 01.06.2021р., зокрема, таке підтвердження здійснювалося шляхом використання суборендованого приміщення та вчинення інших дій (сплата орендної плати), що свідчать про волю відповідача, спрямовану на виконання Договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які б ставили під сумнів дійсність підписаного між позивачем та відповідачем Договору суборенди нежитлового приміщення №б/н від 01.06.2021.

Інакшого відповідачем не доведено.

Відповідно до п. 10.1. Договору підписання сторонами даного договору є остаточним зобов`язанням та анулює усі попередні усні та письмові домовленості відносно предмета даного договору.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 317,48 грн заборгованості зі сплати суборендної плати підлягають задоволенню.

Крім того, слід також зазначити, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту перешкоджання позивачем у користуванні спірним приміщенням та вжиття останнім дій, направлених на недопуск до приміщення у період, за який стягується заборгованість.

За порушення строків сплати орендної плати Позивач нарахував Відповідачу 1794,79 грн пені та 1321,21 грн інфляційного збільшення.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частини 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 1, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу, пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 зазначеного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.4. Договору сторони узгодили, що у випадку прострочення сплати суборендної плати, суборендар сплачує орендарю пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день прострочення.

Із наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" розрахунку вбачається, що позивачем нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Між тим, Договором узгоджено інших розмір пені облікова ставка НБУ.

Таким чином, судом здійснено власний розрахунок пені.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x УСД x Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

УСД - облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення.

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
16.10.2020 - 31.12.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 37 317,48 (Сума боргу) x (6,00 : 366 ) x 77 днів (прострочення) : 10077471,06 грн.
01.01.2021 - 04.03.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 37 317,48 (Сума боргу) x (6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 10063386,47 грн.
05.03.2021 - 10.03.2021 : 6,50 (облікова ставка НБУ) 37 317,48 (Сума боргу) x (6,50 : 365) x 6 днів (прострочення) : 100639,87 грн.
Всього пені за період: 897,40 грн.
Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені на суму 897,40 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Перевіривши запропонований позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача 37 317,48 грн основного боргу, 897,40 грн пені, 1 321,21 грн інфляційного збільшення.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 219,62 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" (65016, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 71, офіс 217; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Слобожанський, будинок 29; ) про стягнення 40 433,48 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТРЕЙДІНГ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Слобожанський, будинок 29; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТСКОМ" (65016, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 71, офіс 217; ) 37 317,48 грн основного боргу, 897,40 грн пені, 1 321,21 грн інфляційного збільшення, 2 219,62 грн витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 01 червня 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 12 червня 2023 р.

Суддя Р.В. Волков