ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2023 р. Справа№ 910/10108/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Шаптали Є.Ю.

без виклику учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 (повний текст рішення складено 28.02.2023)

у справі № 910/10108/22 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Київського міського центру зайнятості

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 127590,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міського центру зайнятості (відповідач) про стягнення 127590,71 грн., у тому числі 114773,69 грн. заборгованості з орендної плати, 4,22 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 11447,52 грн. інфляційних втрат, 3 % річних в сумі 1365,28 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №777-2 від 31.10.2018 в частині здійснення оплати орендних платежів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 позов задоволено частково.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» 20994 грн. 98 коп. заборгованості з орендної плати, 4 грн. 22 коп. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 125 грн. 76 коп. 3 % річних, 716 грн. 36 коп. інфляційних втрат, 424 грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору. У іншій частині позову - відмовлено.

Рішення обгрунтоване тим, що рішенням Київської міської ради від 24.12.2020 №25/25 встановлено на період дії карантинних обмежень орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% від орендної плати, визначеної у діючих договорах, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з орендної плати за період з 15.10.2021 по 23.02.2022 підлягають частковому задоволенню у розмірі 20994,98 грн. Крім того, з урахуванням положень підпункту 1.2 п. 1 Рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592, відповідач був звільнений від сплати орендних платежів в період з 24.02.2022 по 31.08.2022, що є підставою для відмови у стягненні з Київського міського центру зайнятості орендної плати за вищевказаний період. Разом з тим, витрати підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входять до складу орендної плати, а тому до цих платежів не застосовувалась знижка 50% щодо зменшення орендної плати на час карантинних обмежень та орендарі не звільняються від їх сплати на час дії воєнного стану, отже, позовні вимоги в частині стягнення 4,22 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» 17.03.2023 (згідно поштового трекера на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/10108/22 частково в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 93778,71 грн., 10731,16 грн. інфляційних втрат та 1239,52 грн. - 3 % річних та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Скаржник вважає, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/10108/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10108/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10108/22.

05.04.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Разом з тим, головуючий суддя Тищенко О.В. перебувала у відпустці. Питання пов`язані з рухом апеляційної скарги вирішується після виходу судді з відпустки (12.04.2023).

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.04.2023 у справі № 910/10108/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 прийнято справу №910/10108/22 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В; відкрито апеляційне провадження; справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 18 серпня 2023 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. ст. 2, 11 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, справа №910/10108/22 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 31.10.2018 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем), Київським міським центром зайнятості (орендарем) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецекплуатація» (підприємство-балансоутримувач) був укладений договір №777-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 05.05.2015 №777-1).

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 09.07.2018 №29/105 (п. 168) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, для розміщення структурного підрозділу у місті Києві установи державної служби зайнятості - Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею: 478,10 кв.м, в т.ч. 1 поверх - 478,10 кв.м згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Згідно з п.3.1. договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 (із змінами, внесеними рішенням Київської міської ради від 08.02:2018 №21/4085) та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2018 р: 14,60 грн. за 1 кв. м, що в цілому складає: 6978,88 грн Якщо Договір укладено на строк, що перевищує три роки, розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку переглядається кожні гри роки і доводиться до орендаря листом за підписом уповноваженої особи орендодавця.

Відповідно до п. 3.1.1 договору крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, яка за вересень 2018 р: складає: 47,69 грн. на місяць.

Орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання цього Договору (п.3.6. договору).

Орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць (п.3.7. договору).

Згідно з п. 3.9. Договору оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту та технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Відповідно до п. 3.12 договору у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою до дня повернення об`єкта за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу.

Пунктом 4.2.19 договору зобов`язано орендаря після припинення дії цього договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству балансоутримувачу. Сторони погодили, що акт приймання-передачі об`єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Відповідно до абз. 3 п.6.2 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою заборгованість за нею становить загалом не менше ніж один місяць, орендар згідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні втрати по заборгованості та 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості.

У разі закінчення/припинення дії цього договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди (п. 7.5 договору).

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 31.10.2018 по 29.10.2021. Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами. Договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. (п. 9.1, 9.2, 9.4 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2021 між Київським міським центром зайнятості та КП «Київжитлоспецексплуатація» був складений та підписаний акт звірки розрахунків за період з 01.01.2021 по 31.10.2021, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 29.10.2021 становила 4874,41 грн.

При цьому, актом надання послуг по використанню нежитлового приміщення будинку №10 літ А на вул Ломоносова від 29.10.2021, платіжним дорученням №6244 від 03.11.2021 та платіжним дорученням №6245 від 03.11.2021 підтверджується факт сплати заборгованості в сумі 4874,41 грн., яка існувала на дату складання акту звірки розрахунків.

Як підтверджується позивачем в апеляційній скарзі та не заперечується сторонами, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі №910/1549/22 за позовом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Київського міського центру зайнятості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення позов задоволено повністю. Виселено Київський міський центр зайнятості з нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв. м.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, судами у справі №910/1549/22 встановлено, що орендар продовжував користуватись нежилим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м. після припинення дії договору, і це приміщення не було звільнено в порядку, передбаченому договором та законодавством.

Доказів повернення спірного орендованого приміщення після закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі від орендаря орендодавцеві та підприємству-балансоутримувачу суду не надано.

Оскільки відповідачем не повернуто спірне приміщення після закінчення строку дії договору, позивач звернувся з позовом про стягнення орендної плати за період з 15.10.2021 по 31.08.2022 в сумі 114773,69 грн. та з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 30.10.2021 по 31.08.2022 в сумі 4,22 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач в свою чергу прийняв в оренду нежилі приміщення загальною площею 478,10 кв.м. у будинку № 10 літера А на вул. Ломоносова, що перебувають на балансі Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про що свідчить належним чином оформлений та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств акт приймання - передачі нерухомого майна від 19.10.2012.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п. 3.7. та 4.2.2. договору орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць.

Згідно з п.3.1. договору орендна плата становила без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2018 р: 14,60 грн. за 1 кв. м, що в цілому складало: 6978,88 грн., яка в силу вимог п.3.2. договору за кожний наступний місяць визначалась шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Крім орендної плати відповідач зобов`язувався сплачувати компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, і така компенсація не входила до складу орендної плати.

Як визначено самим договором, спірний договір діяв з 31.10.2018 по 29.10.2021. проте, доказів повернення спірного орендованого приміщення після закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі від орендаря орендодавцеві та підприємству-балансоутримувачу суду не надано.

Отже, позивач звертаючись з позовом про стягнення заборгованості виходив з того, що орендар продовжував користуватись нежилим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м. після припинення дії договору та просив стягнути заборгованість з орендної плати за період з 15.10.2021 по 31.08.2022.

Водночас, як вже зазначалось вище, відповідно до акту звірки розрахунків за період з 01.01.2021 по 31.10.2021, підписаного між сторонами, заборгованість відповідача станом на 29.10.2021 становила 4874,41 грн. Але, 03.11.2021 зазначена заборгованість зі сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в сумі 4874,41 грн. була сплачена відповідачем. Що вказує на безпідставність вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 15.10.2021 по 29.10.2021, оскільки її наявність спростовується матеріалами справи.

Що ж стосується орендної плати за період з 30.10.2021 по 31.08.2022, який заявлений позивачем, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3.12 договору у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою до дня повернення об`єкта за актом приймання-передачі включно.

Водночас, слід звернути увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211, яка набула чинності 12.03.2020 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою КМУ від 22.09.2021 №981 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» щодо продовження дію карантину до 31 грудня 2021 на всій території України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1336 від 15.12.2021 дія карантину на території України була продовжена до 31.03.2022.

В зв`язку з чим, пунктом 6 Рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №25/25 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів» із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 08.04.2021 №569/610 (надалі - «Рішення від 24.12.2020 №25/25») вирішено тимчасово, на строк з 01 січня 2021 року і на період дії карантинних обмежень, встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, але не раніше 30 червня 2021 року встановити орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% від орендної плати, визначеної у діючих договорах.

Згідно з п. 11 Рішення від 24.12.2020 №25/25 застосування пунктів 6 та 7 цього рішення не потребує внесення змін до договорів оренди майна територіальної громади міста Києва.

В подальшому, на позачерговому засіданні постійної комісії КМР з питань власності 30.06.2021 (оформлене протоколом №18/20 від 30.06.2021) розглядалось звернення Союзу власників малого та середнього бізнесу щодо продовження дії заходів на підтримку суб`єктів господарювання, встановлених рішенням Київради від 24.12.2020 №25/25 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів» в частині встановлення орендної плати за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% (вх. від 22.06.2021 №08/14623).

Як зазначено у вказаному протоколі позачергового засідання постійної комісії КМР з питань власності №18/20 від 30.06.2021: «карантинні обмеження, встановлені з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 в Україні встановлюються постановою Кабінету Міністрів України і у балансоутримувачів комунального майна можуть виникнути питання з приводу того, на які карантинні обмеження розповсюджується це рішення Київради. Слід зазначити, що, будь-які встановлені карантинні обмеження Кабінетом Міністрів України є підставою для нарахування встановлених пільг визначених рішенням Київради від 24.12.2020 №25/25, тобто, навіть останнє суттєве пом`якшення карантинних обмежень, яке було ухвалено Кабінетом Міністрів України, і яким було продовжено карантинні обмеження до 31 серпня 2021 року. З огляду на це, термін дії зазначеного рішення Київради закінчиться лише у випадку повного зняття карантинних обмежень Кабінетом Міністрів України».

Тобто, починаючи з 01.01.2021 і на період дії карантинних обмежень, встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, рішенням Київської міської ради встановлено орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% від орендної плати, визначеної у діючих договорах, яке також діяло і після закінчення строку дії спірного договору.

Колегія суддів звертає увагу, що акт звірки розрахунків, складений та підписаний сторонами договору 31.10.2021 свідчить, що позивач в 2021 році нараховував відповідачеві орендну плату за спірне приміщення з урахуванням вимог рішення Київради від 24.12.2020 №25/25 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва на час дії обмежувальних заходів», тобто у розмірі 50%.

А тому, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що враховуючи рішення Київської міської ради від 24.12.2020 №25/25, яким встановлено на період дії карантинних обмежень орендну плату за майно територіальної громади міста Києва у розмірі 50% від орендної плати, визначеної у діючих договорах, позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з орендної плати за період з 30.10.2021 по 23.02.2022 підлягають частковому задоволенню в сумі 20994,98 грн.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення орендної плати з 24.02.2022 по 31.08.2022 колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та зазначає наступне.

В зв`язку з початком військової агресії російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідними Указами Президента строк дії воєнного стану продовжувався.

Підпунктом 1.2 п. 1 Рішення Київської міської ради від 30.03.2022 №4551/4592 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ», із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 15.04.2022 № 4569/4610, передбачено, що у сфері комунального майна територіальної громади міста Києва на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати.

Так, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 18 серпня 2023 року.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що з урахуванням положень підпункту 1.2 п. 1 Рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592, відповідач був звільнений від сплати орендних платежів в період з 24.02.2022 по 31.08.2022, що є підставою для відмови у стягненні з Київського міського центру зайнятості орендної плати за вищевказаний період.

Разом з тим, як вірно зазначив місцевий господарський суд, витрати підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входять до складу орендної плати і до цих платежів не застосовувалась знижка 50% щодо зменшення орендної плати на час карантинних обмежень та орендарі не звільнялись від їх сплати на час дії воєнного стану.

А тому позовні вимоги в частині стягнення 4,22 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою обґрунтовано задоволені місцевим судом в повному обсязі.

Позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1365,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 11447,52 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість та його вірність, а тому вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 0,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 0,45 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендних платежів, то за перерахунком суду, з урахуванням встановленої суми боргу та з огляду на положення п. 3.7 договору, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є 3% річних у розмірі 125,71 грн. та інфляційні втрати у розмірі 715,91 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023, прийнято після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» слід відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспец- експлуатація» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/10108/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі №910/10108/22 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація».

4. Матеріали справи №910/10108/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

Є.Ю. Шаптала