РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/338/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Одинець І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінне господарство "БРЕЧ" 15361, с. Бреч Корюківського району Чернігівської області, вул. Шкільна, 12-а () 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 5-а, офіс 800 (ІНФОРМАЦІЯ_1) (адреса представниці - адвокатки Мазуренко Тетяни Сергіївни)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" 15552, смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 2-б () (ІНФОРМАЦІЯ_2) 03027, с. Новосілки Фастівського району Київської області, вул. Теремківська, 60 (ІНФОРМАЦІЯ_3) (адреса представника - адвоката Джугана Максима Валерійовича)
про стягнення 1 914 677 грн. 53 коп.

за участі представників сторін:

від позивача: Мазуренко Т.С. - адвокат (ордер серії ВА № 1050335 від 28.03.2023)

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні 08.06.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінне господарство "БРЕЧ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" про стягнення 1 487 200,00 грн заборгованості по оплаті товару, поставленого згідно договору поставки № 27112020/зак від 27.11.2020, 356 845,32 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 43 271,41 грн. трьох процентів річних з простроченої суми та 27 360,80 грн. пені за неналежне виконання зобов`язання по оплаті поставленого товару.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.03.2023:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначено розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 04 квітня 2023 року;

встановлений процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

викликано для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" в якості відповідача з одночасним повідомленням останнього про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

Ухвала суду від 07.03.2023 отримана відповідачем 21.03.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 671, однак процесуальним правом на участь в призначеному на 04.04.2023 підготовчому засіданні останній не скористався (як і процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву).

За клопотанням позивача, задоволеним ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2023, призначене на 04.04.2023 підготовче засідання проведено в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 20 квітня 2023 року.

Вказана вище ухвала суду від 04.04.2023 в паперовій формі отримана відповідачем 11.04.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 192.

Крім того, ухвала суду від 04.04.2023 05.04.2023 була направлена на електронну пошту відповідача та отримана ним, що підтверджується листом-повідомленням останнього (надійшов на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області 10.04.2023).

Процесуальним правом на участь в призначеному на 20.04.2023 судовому засіданні відповідач не скористався.

17.04.2023 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 17.04.2023 на позовну заяву, яким відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначена заява по суті справи містить клопотання відповідача про поновлення процесуального строку, встановленого на її подання, яке ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.04.2023 залишено без задоволення.

Оскільки відзив на позовну заяву поданий відповідачем після закінчення встановленого процесуального строку, він залишається судом без розгляду.

Також, 17.04.2023 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Присутня в судовому засіданні 20.04.2023 повноважна представниця позивача заявила усне клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою від 20.04.2023 призначено судове засідання на 03 травня 2023 року о 15:00. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінне господарство "БРЕЧ" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Разом з тим, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 01.05.2023 по 04.05.2023 включно на лікарняному, призначене на 03.05.2023 судове засідання не відбулось, про що сторони були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою від 05.05.2023 призначено судове засідання на 25 травня 2023.

Однак, враховуючи перебування судді Сидоренка А.С. у період з 08.05.2023 по 26.05.2023 включно у відпустці, призначене на 25.05.2023 судове засідання не відбулось, про що сторони були повідомлені в телефонному режимі.

Ухвалою від 29.05.2023 призначено судове засідання на 08.06.2023.

07.06.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки представника в судове засідання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Оскільки представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання, суд 08.06.2023 відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи про що постановив протокольну ухвалу.

В судовому засіданні 08.06.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

27 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Племінне господарство «Бреч» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Добродія Фудз» (покупець) укладено договір №27112020/зак, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору.

Найменування товару: зерно вівса у кількості, асортименті, за ціною, на умовах поставки відповідно до Специфікації до цього договору, які є його невід`ємними частинами. (п.1.2 договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що ціна Товару (з врахуванням ПДВ (в фізичній вазі) зазначається у Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставка Товару за цим Договором здійснюється партіями (а під партією Товару для цілей цього Договору Сторони розуміють кількість Товару зазначену у одному рахунку на оплату виписаному на підставі замовлення Покупця, та наданому Постачальником Покупцю, одній товарно - транспортній накладній, одній видатковій накладній). Поставка кожної партії товару здійснюється постачальником протягом не більше як 3 календарних днів з моменту здійснення покупцем замовлення на відповідну партію товару, якщо інші умови поставки не будуть визначені відповідними Специфікаціями до цього договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору встановлено наступний порядок оплати:

п.п 5.1.1. Договору: передоплата у розмірі 50% від вартості замовленої покупцем партії Товару та поставленої постачальником, що визначена п. 4.1 Договору, здійснюється на умовах передоплати;

п.п. 5.1.2 Договору: остаточний розрахунок за поставлений Товар у розмірі 50% вартості поставленої партії Товару - протягом 4 (чотирьох) банківських днів з дати поставки такого Товару Покупцю, якщо інші умови не будуть визначені відповідними Специфікаціями до цього Договору.

31.01.2022 Сторонами було укладено Специфікацію №7 на поставку Товару (овес) на суму 1 680 000,00 грн та погоджені наступні умови поставки та оплати: FCА (франко - перевізник Покупця) зі складу Постачальника за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, с. Бреч, вул. Шкільна, 12А. Строк поставки до 15.02.2022 (включно). Оплата за Товар здійснюється після поставки всієї кількості Товару за даною Специфікацією (тобто на умовах відстрочення оплати) в строк до 28.02.2022 (включно) та за умови здійснення Постачальником реєстрації податкової накладної на суму поставленого Товару.

Відповідно до умов Договору та Специфікації №7 від 31.01.2022 позивач здійснив поставку Товару на адресу Відповідача згідно видаткових накладних №37 від 02.02.2022 на суму 143 024,00 грн, №38 від 03.02.2022 на суму 418 880,00 грн, №39 від 04.02.2022 на суму 306 656,00 грн, №40 від 07.02.2022 на суму 138 432,00 грн, №41 від 08.02.2022 на суму 139 776,00 грн.

Крім того, на виконання п. 5 Специфікації №7 від 31.01.2022 Постачальником було здійснено реєстрацію податкових накладних на суму поставленого Товару: №1 від 02.02.2022 на суму 143 024,00 грн, №2 від 03.02.2022 на суму 418 880,00 грн, №3 від 04.02.2022 на суму 306 656,00 грн, №5 від 07.02.2022 на суму 138 432,00 грн, №6 від 08.02.2022 на суму 139 776,00 грн.

11.02.2022 Сторонами було укладено Специфікацію №8 на поставку Товару (овес) на суму 1 120 000,00 грн та погоджені наступні умови поставки та оплати: FCА (франко- перевізник Покупця) зі складу Постачальника за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, с. Бреч, вул. Шкільна, 12А. Строк поставки до 28.02.2022 (включно). Оплата за Товар здійснюється після поставки всієї кількості Товару за даною Специфікацією (тобто на умовах відстрочення оплати) в строк до 28.02.2022 (включно) та за умови здійснення Постачальником реєстрації податкової накладної на суму поставленого Товару. Відповідно до умов Договору та Специфікації №8 від 11.02.2022 Позивач здійснив поставку Товару на адресу Відповідача згідно видаткових накладних №44 від 11.02.2022 на загальну суму 135 408,00 грн, №46 від 14.02.2022 на суму 156 352,00 грн, №49 від 15.02.2022 на суму 155 792,00 грн, №51 від 16.02.2022 на загальну суму 424 368,00 грн, №52 від 17.02.2022 на суму 298 480,00 грн, №54 від 18.02.2022 на суму 302 960,00 грн, №55 від 21.02.2022 на суму 114 800,00 грн, №58 від 23.02.2022 на суму 62 272,00 грн.

Постачальником було здійснено реєстрацію податкових накладних на суму поставленого Товару №9 від 11.02.2022 на суму 135 408,00 грн, №10 від 14.02.2022 на суму 156 352,00 грн, №13 від 15.02.2022 на суму 155 792,00 грн, №15 від 16.02.2022 на суму 424 368,00 грн, №18 від 17.02.2022 на суму 298 480,00 грн, №19 від 18.02.2022 на суму 302 960,00 грн, №21 від 21.02.2022 на суму 114 800,00 грн, №24 від 23.02.2022 на суму 62 272,00 грн.

Загальна вартість поставленого позивачем відповідачу Товару склала 2 797 200,00 грн.

Відповідач за поставлений товар здійснив наступні оплати:

- 11.02.2022 перерахував на рахунок Постачальника 560 000,00 грн згідно платіжного доручення № від 11.02.2022;

- 18.02.2022 перерахував на рахунок Постачальника 750 000,00 грн згідно платіжного доручення № від 18.02.2022.

Загальна сума отриманих Постачальником грошових коштів від Покупця складає 1 310 000,00 грн.

Таким чином, Постачальник виконав свої зобов`язання та поставив покупцю Товар, а також зареєстрував податкові накладні, а Покупець порушив умови Договору не сплатив Постачальнику грошові кошти за поставлений Товар в сумі 1 487 200,00 грн.

Сторонами 31.03.2022 було підписано акт звірки взаємних розрахунків за Договором №27112020/зак від 27.11.2020, відповідно до якого заборгованість на користь TOB «ПГ «БРЕЧ» становить 1 487 200,00 грн.

27.09.2022 Позивач звернувся до Відповідача з письмовою претензією щодо Погашення існуючої заборгованості в сумі 1 487 200,00 грн за договором поставки №27112020/зак від 27.11.2020. Однак, Відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи умови оплати, визначені сторонами у Договорі, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар до 28.02.2022 включно, проте свій обов`язок не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в сумі 1 487 000,00 грн.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до п.7.1 Договору постачальник у випадку порушення умов поставки товару, сплачує на користь покупця штрафну неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення поставки.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача пеню в сумі 27360,80 грн за період з 01.03.2022 по 31.08.2022.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Отже при нарахуванні пені чинне законодавство України, встановлює обмеження нарахування такого виду відповідальності як пеня, саме розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, тобто навіть при погодженні сторонами іншого розміру пені, такий розмір обмежується саме подвійною обліковою ставкою НБУ.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що розмір пені заявлений до стягнення не перевищує розмір пені обмежений подвійною обліковою ставкою НБУ, а тому позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю в сумі 27360,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 43271,41 грн 3% річних за період з 01.03.2022 по 17.02.2023, 356845,32 грн інфляційних за період з 01.03.2022 по 17.02.2023.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, обов`язок оплатити основний борг, а також обов`язок оплатити нараховані на основний борг три відсотки річних та інфляційні втрати, є похідними один від одного зобов`язаннями, хоча і є взаємопов`язаними між собою; крім того, норми цивільного законодавства не ставлять в залежність одночасність вимог кредитора на стягнення з боржника основної заборгованості від одночасності права вимоги на стягнення трьох відсотків річних, інфляційних у зв`язку з простроченням основного грошового зобов`язання.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтуються на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині інфляційних та 3 % річних обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, в частині стягнення інфляційних в сумі 356845,32 грн, в частині стягнення 3% річних в сумі 43271,41 грн.

За нормами ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу в сумі 1487200,00 грн, в частині стягнення інфляційних в сумі 356845,32 грн, в частині стягнення 3% річних в сумі 43271,41 грн, в частині стягнення пені в сумі 27360,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 28310,89грн.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінне господарство "БРЕЧ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" про стягнення 1914677,53 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ФУДЗ" (15552, смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 2-б, код 38408485) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Племінне господарство "БРЕЧ" (15361, с. Бреч Корюківського району Чернігівської області, вул. Шкільна, 12-а, код 36584,00 грн заборгованості, 27360,80 грн пені, 43271,41 грн 3% річних, 356845,32 грн інфляційних, 28310,89 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2023

Суддя А.С.Сидоренко