ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 910/3776/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Руденко Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Сидорчук Я.О. (в залі суду) - довіреність від 02.01.2023;

від відповідача: Дяковський Олександр Сергійович (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Фізичної особи-підприємця Ісько Аліни Йосипівни

про стягнення 310961,11 грн.

Процесуальні дії по справі.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася з позовом до Господарського суду м. Києва про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ісько Аліни Йосипівни 310961,11 грн. штрафних санкцій, нарахованих за порушення строків поставки товару.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.03.2023 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою суду від 25.04.2023р. позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з відсутністю частини документів, вказаних в переліку додатків до позову.

Ухвалою суду від 09.05.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08.06. 2023 р.

26.05.2023р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

05.06.2023р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

06.06.2023р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 08.06.2023р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов обґрунтовано посиланням на порушення відповідачем строків поставки товару за договором №613/ВЗЗ-2022 від 06.10.2022р. згідно заявок поданих позивачем, у зв`язку з чим було нараховано пеню на підставі п.7.3 договору в розмірі 310961,11 грн.

Вказує, що на момент підписання договору відповідачу було відомі строки здійснення поставок, які згідно приписів ст.267 ГК України, мають здійснюватися з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує про недоведеність позивачем факту прострочення поставки товару.

Зазначає, що заявки на поставку товару йому не вручалися, хоча розділом 6 договору передбачено, що така заявка має бути вручена під особистий підпис постачальника.

Просить стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти заявленої відповідачем суми витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., вважає її неспівмірною з обсягом виконаної адвокатом роботи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог позовної заяви, просив відмовити в її задоволенні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

06.10.2022 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та Фізичною особою - підприємцем Ісько Аліною Йосипівною (постачальник) було укладено договір №613/ВЗЗ-2022 (надалі - договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари (т.1, а.с.53-66).

Найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена у Додатку №1 до цього договору. Код ДК 021:20-9 - Овочі, фрукти та горіхи (п. 1.2 договору).

Пунктом 6.1 договору встановлено, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника) або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 14 договору.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Постачальник (представник постачальника) завчасно прибуває до замовника для отримання письмової заявки.

У випадку корегування інформації, яка зазначена у заявці, замовник має право здійснити таке корегування засобами зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається не дійсним.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі.

У специфікації (додаток №1 до договору) сторонами погоджено постачання відповідачем овочів на загальну суму 17420000,00 грн. (т.1, а.с.67).

Позивач вказує, що ним були подані заявки на поставку товарів, в яких було зазначено найменування товару, кількість товару, дата та місце постачання, а саме: від 13.10.2022р. №78/8/2-1860 про поставку 20000кг огірків; від 13.10.2022р. №78/8/2-1861 про поставку 20000 кг помідорів; від 13.10.2022р. №78/8/2-1867 про поставку 20000 кг перцю болгарського; від 13.10.2022р. №78/8/2-1868 про поставку 40000кг капусти синьої; від 13.10.2022р. №78/8/2-1869 про поставку 20000кг баклажанів; від 26.10.2022р. №78/8/2-1973/2 про поставку 20000кг огірків; від 26.10.2022р. №78/8/2-1973/3 про поставку 20000кг від перцю болгарського; від 30.10.2022р. №78/8/2-1973/1 про поставку 10000кг капусти синьої; від 30.10.2022р. №78/8/2-1973/2 про поставку 20000кг огірків; від 30.10.2022р. №78/8/2-1973/5 про поставку 20000кг помідорів; від 11.11.2022р. №78/8/2-2121 про поставку 50000 кг капусти свіжої (т.1, а.с.69, 70, 81, 82, 94, 99, 100, 159, 160, 199)

Факт поставки товару відповідачем підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться у матеріалах справи (т.1, а.с.68-116, 161-198).

Згідно пояснень позивача, 13.12.2022р. він направив відповідачу повідомлення про односторонню відмову від договору (т.1, а.с.117-118).

Доказів направлення такого повідомлення матеріали справи не містять.

Підставою звернення до суду з позовом Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ісько Аліни Йосипівни 310961,11 грн. штрафних санкцій є недотримання відповідачем, визначених у заявках, строків поставки товару.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини поставки на підставі договору №613/ВЗЗ-2022 від 06.10.2023р.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з наведених норм, укладаючи договір, сторони в межах законодавства на власний розсуд погоджують умови, на яких вступають у договірні правовідносини, і повинні дотримуватись визначених ними умов договору за будь-яких обставин.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За твердженням позивача, поставку визначеного в заявках товару відповідач здійснив з порушенням встановлених строків, у зв`язку з чим він має сплатити штрафні санкції на підставі п. 8.3 договору.

Відповідно до розрахунку позивача, за прострочення строків поставки товару вказаних у заявках, відповідачу нараховано пеню та штраф на загальну суму 310961,11 грн. (розрахунок - т.1, а.с.21-45).

Як встановлено судом, умовами п.6.1 договору сторони передбачили, що дата та місце поставки товару визначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника) або надсилається постачальнику рекомендованим листом (цінним листом з описом вкладеного).

Проте, всупереч вимогам пункту 6.1 договору, надані позивачем копії заявок не містять відмітки про їх вручення відповідачу (або його представнику).

Також, матеріали справи не містять доказів направлення заявок відповідачу засобами поштового та/або електронного зв`язку.

В судовому засіданні факт вручення заявок відповідачу представником позивача не доведено.

Відповідач заперечила факт отримання ним заявок позивача, на підтвердження чого надано нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_1 як свідка.

Суд зазначає, що за наявними в матеріалах справи доказами, із врахуванням пояснень представників сторін, неможливо дійти однозначного висновку про обізнаність відповідача з умовами щодо дати поставки товару.

Оскільки строк виконання зобов`язання за договором пов`язаний з поданням заявок, відсутність доказів подання заявок унеможливлює встановлення строку, з якого зобов`язання було порушено відповідачем, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді сплати пені та штрафу.

Згідно ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, позивач не надав суду доказів прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань, позовні вимоги про стягнення 310961,11 грн. штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідач у відзиві просив суд стягнути з позивача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення таких витрат відповідач надав суду копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №18-01Д від 15.05.2023р., підписаного з адвокатом Дяковським О.С., ордеру адвоката №1003201 від 29.05.2023р., рахунку-фактури №01-Д від 15.05.2023р., заключної банківської виписки, акт №01/06/23 від 06.06.2023р. (т.1, 229-235; т.2, а.с.34).

Відповідно до п.4.1 договору оплата послуг виконавця здійснюється у формі гонорару адвоката з приводу представлення інтересів клієнта в суді першої інстанції, у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до банківської виписки за 15.05.2023р. відповідач сплатив адвокату за правничі послуги 10000,00 грн. (т.1, а.с.235).

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представник позивача в судовому засіданні вказував про неспівмірність наданих правничих послуг з їх вартістю.

Слід вказати, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Зокрема, адвокатом Дяковським О.С. були складені та підписані: відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, окрім того адвокат приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спір у даній справі є незначної складності, написання відзиву не потребувало здійснення розрахунків або витребування та опрацювання великого обсягу доказів тощо.

Основний текст відзиву складається з норм права, пунктів договору та процитованих частин рішень інших судів.

Аналогічним чином виконано заперечення на відповідь на відзив.

Зважаючи на принцип справедливості, суд вважає, що співмірною сумою за надання адвокатом професійної правничої допомоги, до якої входить написання відзиву, заперечень та участь в одному засіданні в режимі відеоконференції, є вартість адвокатський послуг в розмірі 7000,00 грн.

У відшкодуванні 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

З огляду на приписи п.2 ч.4 ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

на користь Фізичної особи-підприємця Ісько Аліни Йосипівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

- 7000,00 ,00 грн. судових витрат за надану правничу допомогу

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.06.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з повід)