ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуСправа № 912/721/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/721/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ", вул. Академіка Павлова, 41-а, м. Харків, 61068

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Альянс-Перевізник", вул. Полинкіна, 1, с. Нова Павлівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27640

про стягнення 113 774,00 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ" (далі - ТОВ "ХАРЗБУТ", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Альянс-Перевізник" (далі - ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 113 774,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 10.06.2020 в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №912/721/23 за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

15.05.2023 до суду відповідачем подано відзив на позов, згідно якого відповідач вказує, що не згоден з позовними вимогами, оскільки єдиний не звільнений штатний працівник підприємства відповідача - директор Нєдєльчев М.І. не має змоги підтвердити або спростувати наявність заборгованості за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 10.06.2020, так як перебуває на військовій службі; інші працівники, які б могли надати інформацію по наявності чи відсутності заборгованості звільнені; підприємство не працює.

Відповідачем також подано клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні, у задоволенні якого судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 17.05.2023.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Будь-яке клопотання про інше від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд також враховує, що відповідач обізнаний про результати розгляду його клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в України, про що свідчить подання відповідачем на виконання ухвали суду від 17.05.2023 доказів надсилання відзиву на адресу позивача.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

10.06.2020 між ТОВ "ХАРЗБУТ" (Продавець) і ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу (далі - Договір, а.с. 8-9), за умовами якого Продавець передає, а Покупець приймає у власність та оплачує товар, кількість та асортимент якого погоджується сторонами, та зазначається у рахунках чи видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1. Договору).

У пункті 1.2 Договору сторони погодили, що видаткова накладна (акт приймання-передачі) на передану Продукцію є документом, який засвідчує факт передачі товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну (вартість) Продукції.

Згідно пункту 3.2 Договору оплата вартості товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок Продавця протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дня отримання товару.

Відповідно до пункту 4.3 Договору датою поставки (передачі у власність) Продукції вважається дата, що вказана у видатковій накладній.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що він набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє 1 (один) рік, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання усіх своїх зобов`язань за цим Договором.

Договір вважається пролонгованим на той же термін та на тих же умовах, якщо за один місяць до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявила про намір не подовжувати Договір.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Як вказує позивач, на виконання умов Договору ним здійснювалася поставка товару всього на суму 618 907,06 грн, а відповідачем - його часткова оплата в сумі 505 133,06 грн, внаслідок чого станом дату подання позову у відповідача виникла заборгованість у сумі 113 774,00 грн.

На підтвердження поставки товару позивачем надано видаткові накладні за період поставки з 16.10.2020 по 29.12.2020 (а.с. 10-21).

Листами від 07.12.2021 та від 04.02.2022 позивач повідомляв відповідача про наявну заборгованість та необхідність її погашення відповідно до умов Договору, які залишено відповідачем без відповіді та задоволення (а.с. 22, 26).

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути 113 774,00 грн основного боргу.

Норми права, застосовані судом.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець, згідно ч. 1 ст. 691, ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного Кодексу України, зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За правилами ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

На підставі укладеного Договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 10.06.2020 між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу, відповідно до яких позивач зобов`язався передати, а відповідач - прийняти та оплатити товар.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, між сторонами оформлено видаткові накладні на поставку ТОВ "ХАРЗБУТ" та отримання ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник" товару на загальну суму 118 759,20 грн, а саме:

- № 5155 від 29.12.2020 на суму 3 672,00 грн;

- № 5058 від 22.12.2020 на суму 10 884,00 грн;

- № 5057 від 22.12.2020 на суму 12 852,00 грн;

- № 5028 від 18.12.2020 на суму 3 744,00 грн;

- № 5027 від 18.12.2020 на суму 14 234,40 грн;

- № 4903 від 10.12.2020 на суму 9 180,00 грн;

- № 4297 від 04.11.2020 на суму 12 762,00 грн;

- № 4202 від 29.10.2020 на суму 13 638,00 грн;

- № 4170 від 28.10.2020 на суму 11 640,00 грн;

- № 4171 від 28.10.2020 на суму 12 820,80 грн;

- № 4014 від 20.10.2020 на суму 4 080,00 грн;

- № 3968 від 16.10.2020 на суму 9 252,00 грн (а.с. 10-21).

Вказані видаткові накладні містять підпис та печатку ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник" про отримання товару. Будь-які обґрунтовані заперечення з приводу фактичного отримання відповідачем товару в матеріалах справи відсутні.

Згідно розрахунку позивача, який наведено в Актах звірки взаєморозрахунків, підписаним зі сторони лише ТОВ "ХАРЗБУТ", всього за період з 26.06.2020 по 12.02.2021 поставлено ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник" товар на загальну суму 618 907,06 грн (а.с. 23-25, 28-30), серед яких зазначено, у тому числі поставку за вищевказаними видатковими накладними.

Суд враховує, що акт звірки розрахунків - це документ, який застосовується сторонами у господарській практиці, але правова природа цього документу не визначена. Господарським та Цивільним законодавством України такого документу не передбачено. Акт звірки є документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У справі, що розглядається, такими первинними документами є наведені вище видаткові накладні, які містять необхідну згідно Закону інформацію.

З підстав викладеного, суд вважає підтвердженим за наявними матеріалами справи поставку відповідачу товару на загальну суму 118 759,20 грн.

Зі змісту норми ст. 692 Цивільного кодексу України слідує, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Згідно умов Договору від 10.06.2020, який містить умови щодо автоматичної пролонгації за відсутності заперечень сторін на вказане, встановлено строк оплати товару протягом 14 календарних днів від дня його отримання.

Тобто, станом на дату подання позову строк розрахунку за товар, який отримано відповідачем згідно зазначених вище видаткових накладних в період з 16.10.2020 по 29.12.2020, настав.

Позивачем надано до справи докази оплати в загальному розмірі 39 000,00 грн, згідно платіжних доручень: № 1177 від 25.03.2022 на суму 26 000,00 грн, № 1268 від 10.05.2022 на суму 10 000,00 грн, № 1525 від 30.11.2022 на суму 3 000,00 грн (а.с. 32-34).

Вказані платіжні доручення місять призначення платежу "Оплата кредиторського заборгованості зг. акту звірки від 28.02.2022". Тобто, платіжні доручення містять посилання на загальну заборгованість, що надає підстави розповсюджувати такі оплати і на інші поставки, з урахуванням тривалості договірних відносин з 10.06.2020.

Відповідач наведений позивачем розрахунок заперечив та вказав, що не має змоги підтвердити або спростувати грошове зобов`язання, оскільки директор товариства 09.04.2022 призваний на військову службу до Збройних сил України і не має доступу до бази 1С підприємства, а штатні працівники відсутні, так як підприємство не здійснює діяльності.

За правилами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Тобто, принцип змагальності, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

У даному випадку відповідач є юридичною особою та, у відповідності до ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в обов`язковому порядку має вести бухгалтерський облік. За наведеним Законом, бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень (ст. 1).

З підстав викладеного та враховуючи можливість участі ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник" в судовому процесі через уповноваженого представника, про що повідомлено в ухвалі суду від 17.05.2023 у даній справі, суд вважає, що відповідач мав можливим забезпечити подання до суду необхідних доказів щодо господарських операцій, які є предметом розгляду.

Проте, відповідач будь-яких доказів на спростування повідомлених позивачем обставин не подав.

На підставі викладеного та враховуючи наявність в матеріалах справи належним чином оформлених видаткових накладних, реальність операцій по яким не спростована, а розрахунок не доведено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з ТОВ "Авто-Альянс-Перевізник" на користь ТОВ "ХАРЗБУТ" заборгованості з вартості поставленого товару в розмірі 113 774,00 грн.

Судові витрати.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Докази понесення інших витрат до суду не подавались.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Альянс-Перевізник" (вул. Полинкіна, 1, с. Нова Павлівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27640, ідентифікаційний код 43040916) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ" (вул. Академіка Павлова, 41-а, м. Харків, 61068, ідентифікаційний код 36627379) заборгованість в сумі 113 774,00 грн, а також 2 684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "ХАРЗБУТ" на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Авто-Альянс-Перевізник" за адресою: вул. Полинкіна, 1, с. Нова Павлівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27640 і електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повне рішення складено 13.06.2023.

Суддя В.В.Тимошевська