ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023м. ДніпроСправа № 904/2182/23

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Криворіжавтотранс", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 54 285,99 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Криворіжавтотранс" на свою користь 41 000,20 грн заборгованості, 11 792,93 грн інфляційних втрат, 1 492,86 грн 3% річних. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору про надання послуг № 242-АТЦ від 17.04.2020 в частині своєчасного надання послуг з проведення обов`язкового технічного контролю стану колісних транспортних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2182/23 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами; відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 у справі №904/2182/23 яка була направлена на адресу Комунального підприємства "Криворіжавтотранс" повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області 23.05.2023 з відміткою пошти від 19.05.2023 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з Витягом з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Комунального підприємства "Криворіжавтотранс" є: 50031, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Алаб`єва, 1.

Тобто, поштову кореспонденцію було направлено судом за вірною адресою.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Так, ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Також, враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

17.04.2020 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі замовник) та Комунальним підприємством "Криворіжавтотранс" (далі виконавець) був укладений договір про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець за заявкою замовника протягом визначеного в договорі періоду надає за оплату послуги з обов`язкового технічного контролю (далі - ОТК) стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) на відповідність ДСТУ 3649 (повний контроль).

Відповідно до пункту 2.1 договору сума договору орієнтовно складає 49 000,00 грн., в тому числі з ПДВ 8 166,67 грн.

До ціни на послугу з обов`язкового технічного контролю стану КТЗ включено вартості бланків протоколів, що є документами суворої звітності, та транзакції протоколів до державної бази даних МВС України. Зазначені ціни можуть змінюватися незалежно від КП "Криворіжавтотранс" (пункт 2.2 договору).

Ціна послуги за цим договором установлена в національній валюті, є звичайною, справедливою, договірною та наводиться в рахунках-фактурах, складених за заявами замовника, актах приймання-здачі робіт та податкових накладних, виданих після оплати та виконання робіт (послуг) з конкретними рахунками (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 2.5 договору замовник сплачує кошти за рахунком фактурою будь-яким видом оплати.

Після надходження коштів в розмірі 25% від загальної суми вказаної в рахунку-фактурі на розрахунковий рахунок виконавця Центр діагностики КТЗ КП "Криворіжавтотранс" приступає до виконання зазначеного в договорі та оплаченого обсягу робіт за умови надання замовником КТЗ на перевірку (пункт 2.6 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, надати виконавцю заяву за встановленою формою та одержати рахунок-фактуру на суму, що відповідає заяві; оплатити зазначені в 1.1 цього договору послуги за наданим рахунком-фактурою; своєчасно надати на перевірку КТЗ, зазначені в заяві; підписати акт приймання-здачі робіт (надання послуг) протягом трьох робочих днів з моменту отримання. Якщо КТЗ надаються на перевірку на протязі обумовленого терміну, що є більше ніж один місяць, замовник зобов`язаний періодично одержувати, підписувати та не пізніше 31 числа повертати виконавцю акт приймання-здачі робіт, виконаних за місяць, що спливає.

Згідно з пунктом 3.2 договору виконавець зобов`язаний: надати послуги, передбачені пунктом 1.1 цього договору якісно та своєчасно; прийняти від замовника заяву, зробити розрахунок суми та надати замовнику рахунок-фактуру; після проведення перевірки на кожний КТЗ замовника видати протокол, що є документом суворої звітності, або акт невідповідності; надати замовнику для підписання акт приймання-здачі робіт. Якщо КТЗ надаються на перевірку на протязі обумовленого терміну, що є більшим одного місяця, надавати замовнику акт приймання-здачі робіт, виконаних за місяць, що спливає.

В пункті 6.1 договору встановлено, що цей договір діє з моменту його підписання до 31.12.2020. Сторони можуть розірвати дію договору раніше його закінчення за умови надання іншій стороні письмового повідомлення з поясненнями причин за 30 календарних днів до дня його розірвання. Кошти, що сплачені за укладеним договором не повертаються, якщо виконавець не відміняє виконання робіт (пункт 6.2 договору).

На підставі договору відповідачем були сформовані та виставлені позивачу рахунки на оплату: №296 від 03.06.2020 на суму 27 060,20 грн., №316 від 11.06.2020 на суму 1 640.00 грн., №340 від 23.06.2020 на суму 12 300,00 грн., всього на суму 41 000,20 грн. (а.с. 13-15, том 1).

Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" здійснено оплату Комунальному підприємству "Криворіжавтотранс" вказаних рахунків, що підтверджується платіжними інструкціями: №1774 від 18.06.202 на суму 1 640,00 грн., №3966 від 23.06.2020 на суму 12 300,00 грн., №3488 від 03.06.2020 на суму 27 060,20 грн.

Комунальне підприємство "Криворіжавтотранс" листом №104 від 10.07.2020 повідомило про неможливість виконати зобов`язання за договором або повернути попередню оплату у зв`язку з процедурою отримання доступу до загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів. Зазначено, що після отримання доступу і відновлення роботи повідомить про це (а.с. 18, том 1).

Між сторонами підписаний акт звірки розрахунків, відповідно до якого станом на 01.11.2020 заборгованість Комунального підприємства "Криворіжавтотранс" перед Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" за договором про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020 складає 41 00,20 грн. (а.с. 19, том 1).

В претензії за вих. №12-18 від 04.02.2022 позивач зазначав про повне невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором та неповернення отриманих коштів, вимагав повернути сплачені за договором про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020 кошти в сумі 41 000,20 грн.

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" посилається на невиконання Комунальним підприємством "Криворіжавтотранс" зобов`язань за договором про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020 та, відповідно, наявність заборгованості у розмірі 41 00,20 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 41 000,20 грн заборгованості, 11 792,93 грн інфляційних втрат, 1 492,86 грн 3% річних.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020, факт перерахування коштів для надання послуг, факт надання / ненадання послуг за договором, наявність підстав для повернення кощтів, наявність прострочення повернення коштів.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії договору про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020 закінчився 31.12.2020.

Протягом строку дії договору відповідачем не були виконані договірні зобов`язання та надані послуги.

У липні 2020 року відповідач повідомив про неможливість виконати свої договірні зобов`язання і станом на момент розгляду справи відсутні докази про зворотне.

Фактично відповідач відмовився від виконання зобов`язання за договором і позивач, вимагаючи повернення сплачених коштів замість висування вимог про надання послуг, прийняв таку відмову.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

На момент звернення позивача з позовом до суду про стягнення 41 000,20 грн., сплаченої за договором №242-АТЦ від 17.04.2020, правова підстава її перерахування вже відпала (строк дії договору про надання послуг №242-АТЦ від 17.04.2020 закінчився 31.12.2020, фактично відповідач відмовився від виконання зобов`язання за договором і позивач, вимагаючи повернення сплачених коштів, замість висування вимог про надання послуг, прийняв таку відмову).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 41 000,20 грн. заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1 492.86 грн. за період з 07.02.2022 по 25.04.2023 та інфляційні втрати у розмірі 11 792,93 грн. за період з лютого 2022 року по березень 2023 року.

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 54 285,99 грн. (41 000,20 грн заборгованості + 11 792,93 грн інфляційних втрат + 1 492,86 грн 3% річних).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Комунального підприємства "Криворіжавтотранс" про стягнення 54 285,99 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Криворіжавтотранс" (50031, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Алаб`єва, 1, ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, 6А, ) 41 000,20 грн заборгованості, 11 792,93 грн інфляційних втрат, 1 492,86 грн 3% річних, 2 684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.06.2023

Суддя Ю.А. Бажанова