ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19.06.2023 р. Справа № 904/3126/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Вечірко І.О. (доповідач), суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.
секретар судового засідання: Манець О.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №904/3126/22 за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2023р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023р.
у даній справі
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал", м. Дніпро
про визнання недійсними рішень загальних зборів
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2023р. у справі №904/3126/22 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал", яке оформлено протоколом від 07.10.2017р. №7 (питання №2), в частині затвердження розміру внеску на утримання будинку і прибудинкової території для ОСББ "33 Квартал" у розмірі 3,50 грн. за 1 кв.м. Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал", яке оформлено протоколом від 18.11.2018р. №11 (питання №4), в частині визначення внеску з 01.12.2018р. на управління будинком в розмірі 5,30 грн./кв.м. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 962,00 грн.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2023р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023р., ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .20.04.2023р. на адресу апеляційного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецімідж", в якому воно, у тому числі, просило стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, для стягнення яких буде подано окрему заяву.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/3429/22 від 24.05.2023р. апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2023р. та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023р. у справі №904/3126/22 залишено без змін.

01.06.2023 на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі та стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00грн витрат на правову допомогу .

Заява обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем було зазначено, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції складає 10000грн, докази вчинення відповідних дій будуть надані апеляційному суду у строки, які передбачені ч.8 ст.129 ГПК України. Також вказано, що позивачем та Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" 20.10.2021р. укладено договір про надання правової допомоги №62, а 01.09.2022р. укладено додаткову угоду №2, згідно з п.2 якої сторони визначили орієнтовну вартість правової допомоги за цією угодою у розмірі 15000грн. Остаточне визначення вартості наданих клієнту послуг узгоджується сторонами шляхом підписання акту приймання-передачі таких послуг. Щодо правової допомоги, наданої у суді апеляційної інстанції, то позивачем і бюро підписано акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис робіт від 24.05.2023р.. Перелічені у зазначених документах послуги були оплачені позивачем у повному обсязі, у розмірі 7000грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.05.2023р. Викладене, на думку заявника, свідчить про необхідність сплати відповідачем на користь позивача понесених останнім витрат на отримання правової допомоги на стадії апеляційного розгляду справи у вказаній вище сумі.

На підтвердження викладених у заяві обставин, позивачем надані копії: акту приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2023 №3/Д2, детального опису робіт (наданих послуг) від 24.05.2023 №3/Д2, платіжної інструкції від 28.05.223 на суму 7000,00грн.

Також, в матеріалах справи містяться копії: договору про надання правової допомоги №62 від 20.10.2021 та додаткової угоди №2 до цього договору від 01.09.2022р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023р. розгляд заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по справі призначено у судовому засіданні на 19.06.2023р.

14.06.2023р. на адресу апеляційного господарського суду надійшли заперечення ОСББ"33 Квартал" , які обґрунтовані тим, що оскільки позиції як позивача так і відповідача не змінилися під час апеляційного перегляду справи від тих, якими сторони аргументували свої доводи під час розгляду справи судом першої інстанції, адвокату позивача не потрібно було вивчати додаткові джерела права. Час, зазначений адвокатом в акті здачі - приймання виконаних робіт щодо апеляційного розгляду справи, з огляду на обставини справи, її складність та предмет позову не відповідає критеріям розумності, співмірності та є завищеним. Також відповідач звертає увагу на те, що представник позивача приймав участь у одному судовому засіданні, справа не має публічного інтересу. При цьому відзив на апеляційну скаргу є майже ідентичним позовній заяві та іншим документам, що були складені представником позивача у суді першої інстанції.

У судовому засіданні 19.06.2023р. представник відповідача надав пояснення щодо заяви позивача про розподіл судових витрат по справі.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, у заяві про розподіл судових витрат позивач просив розгляд заяви здійснювати за відсутності його представника.

19.06.2023р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №904/3126/22 апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ч.1, 2 ст.124 Кодексу встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ст.126 Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч.ч.2 .3 ст.126 ГПК України)

Відповідно до ч.ч.4, 5 цієї статті Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.2 ч.4, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Верховний Суд також неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначенні розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, свобода сторін у визначенні розміру на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тобто, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.

При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правової допомоги, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи розумність цих витрат.

З матеріалів даної справи вбачається, що 20.10.2021 Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" (бюро) та Шестерьовою Єлізаветою Йосипівною (клієнтом) укладено договір про надання правової допомоги №62, відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов"язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатковими угодами до нього.

Згідно з п.1.2 договору безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює керуючий бюро - Киселиця Іван Юрійович. За письмовою згодою клієнта бюро може залучати для надання йому правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

Конкретний перелік правової допомоги та повноваження бюро (адвоката) визначені сторонами у пунктах 1.1, 2.1 договору.

В п.3.1, 3.2 договору сторони узгодили, що розмір, порядок оплати гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремими додатковими угодами, які є невід"ємною частиною цього договору. В погоджений сторонами розмір гонорару по даному договору не включені фактичні витрати щодо виконання бюро зобов"язань за цим договором.

Відповідно до п.4.1 цей договір набирає чинності з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору і діє до виконання сторонами своїх зобов"язань.

У п.2 додаткової угоди №2 від 01.09.2022 до договору про надання правової допомоги сторони погодили, що орієнтовна вартість правової допомоги за даною угодою складає 15000,00грн, яка може бути збільшена або зменшена залежно від обсягу та складності наданих бюро послуг. Остаточне визначення вартості наданих клієнту послуг визначається сторонами шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що мінімальна вартість послуг по даній угоді, що надаються бюро клієнту складає, у тому числі: за підготовку (складання) будь-якого іншого процесуального документа в інтересах клієнта (пояснення, заперечення тощо) - 2000,00грн; представництво інтересів клієнта в 1 судовому засіданні у випадку, якщо судовий розгляд справи відбувся за участі адвоката бюро.

24.05.2023р. Бюро та Шестерьовою Є.Й. підписаний акт приймання-передачі наданих послуг №3/Д2 , відповідно до якого нею отримані послуги (правова допомога): 1) підготовка (складення) та подача до Центрального апеляційного господарського суду відзиву по справі №904/3126/22 від 28.04.2023р. стосовно апеляційної скарги ОСББ"33 квартал" на рішення та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі; 2) представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 24.05.2023 в Центральному апеляційному господарському суді. Вартість наданих послуг (правової допомоги) бюро, які вказані у цьому акті, склала 7000,00грн.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) №3/Д2 від 24.05.2023р. до договору про надання правової допомоги, підписаним сторонами, на послугу з підготовки (складення) та подачі до Центрального апеляційного господарського суду відзиву, адвокатом витрачено 5,5 годин, вартість цієї послуги склала 5500грн; вартість послуги з представництва інтересів у суді апеляційної інстанції склала 1500грн.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Киселиця І.Ю., який діяв на підставі ордеру серії АЕ №1188088 від 28.04.2023 та приймав участь у судовому засіданні, яке відбулося у Центральному апеляційному господарському суді 24.05.2023, що підтверджується відповідним протоколом судового засідання.

Викладені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з заявою про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у даній справі на стадії апеляційного провадження та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00грн.

Проаналізувавши опис робіт, наведений у вказаному вище акті, апеляційний суд вважає, що , зазначені у заяві послуги та витрачений на їх надання час, а саме: підготовка та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу - 5,5 годин не відповідає принципу розумності та не є співмірним з часом, необхідним для фактичного виконання даного завдання для кваліфікованого спеціаліста, яким є адвокат як професіонал в галузі права та обсягом наданих послуг і виконаних робіт.

При цьому слід зазначити, що сторони у додатковій угоді №2 від 01.09.2022р. до договору про надання правової допомоги №62 від 20.10.2021р. не передбачили надання такої послуги як складання відзиву та не узгодили вартість цієї послуги.

Крім того, з умов вказаних договору та угоди неможливо встановити порядок обчислення гонорару (фіксований розмір чи погодинна оплата), який, за приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повинен бути визначений саме у договорі про надання правової допомоги.

Одночасно суд враховує, що у п.п.4 п.2 додаткової угоди №2 від 01.09.2022р., на яку, у тому числі, посилається заявник, бюро та клієнт передбачили послугу з підготовки (складення) будь якого іншого процесуального документа в інтересах клієнта (пояснення, заперечення тощо), до яких слід відносити і відзив на апеляційну скаргу, вартість якої за погодженням сторін складає не менше 2000,00грн.

Колегія суддів вважає, що підготовка відзиву у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної роботи, враховуючи, що основний обсяг роботи був виконаний адвокатом під час розгляду справи судом першої інстанції, а позиція сторін в процесі розгляду справи як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції не змінювалася.

Отже, враховуючи надані в матеріали справи докази та обставини справи, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу за надання послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 5500,00грн. є завищеним, вартість наданих послуг у акті від 24.05.2023р. про приймання-передачу наданих послуг не відповідає узгодженим сторонами розцінкам по окремим видам робіт, які визначені у додатковій угоді №2 до договору про надання правової допомоги № 62 від 20.10.2021р.

Судом апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги було проведено одне судове засідання, в якому взяв участь представник позивача. Умовами додаткової угоди №2 передбачено, що вартість послуги з представництва інтересів клієнта в одному судовому засіданні складає 1500грн.

Таким чином, витрати у сумі 7000,00грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Тому, з урахуванням обставин, викладених у заяві, наданих заявником документів в їх сукупності, загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та реальності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування на користь ОСОБА_1 за рахунок ОСББ"33 квартал" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00грн., що складаються з 1500,00грн - за участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції та 2000,00грн. - складання відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №904/3126/22 задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "33 Квартал" на користь ОСОБА_1 3500грн. витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції. Видати наказ.

Видачу наказу, з урахуванням відповідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складений 19.06.2023р.

Головуючий суддя І.О.Вечірко

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд