ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023м. ДніпроСправа № 904/35/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом", м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 12 500 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Стрюк О.В.

Представники:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: Мандрика Я.А. ордер від 18.01.2023 №1170843 серія АЕ

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" про стягнення збитків у розмірі 12500 грн.

Ухвалою суду від 06.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/35/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 24.02.2023 справу № 904/35/23 ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 28.03.2023.

Ухвалою суду від 28.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 11.05.2023.

Ухвалою суду від 11.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 06.06.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" (надалі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" (надалі замовник) у спрощений спосіб укладено договір надання послуг.

За твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" рахунок-фактуру № 81 від 05.06.2020 на оплату товару на суму 12 500 грн.

Позивач стверджує, що платіжним дорученням № 783 від 18.06.2020 позивачем було оплачено виставлений рахунок у повному обсязі.

Позивач наполягає на тому, що станом на 27.10.2022 оплачені роботи відповідачем виконані не були.

За таких обставин, позивач, за його твердженням, направив відповідачу вимогу про повернення передплати у розмірі 12 500 грн. протягом 7 днів з моменту отримання вимоги.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, своє зобов`язання не виконав, аванс у розмірі 12 500 грн. не повернув. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач підтвердив, що позивачем був оплачений виставлений рахунок № 81 від 05.06.2020 у повному обсязі. Відповідач зауважив, що такий рахунок був виставлений із розрахунку надання 1 послуги. Разом з тим, прибувши на місце надання послуги відповідачем було встановлено, що необхідних обсяг робіт фактично відповідає двократному розміру послуги, відповідно, має бути оплачений у двократному розмірі.

Відповідач наполягає на тому, що виконав роботи на об`єкті позивача у повному обсязі, склав акт надання послуг та виставив позивачу рахунок на оплату залишкової частини вартості послуги.

Разом з тим, позивач, за твердженням відповідача, акт наданих послуг не підписав, заборгованість за надану послугу не сплатив.

Також відповідач долучив до матеріалів справи диск аудіозапису розмови сторін (т. 1 а.с. 41). Відповідач наполягає на тому, що таким аудіозаписом підтверджується факт надання виконавцем замовнику спірних послуг.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 12 500 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити правову природу суми 12 500 грн., яка є предметом спору; які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були оплачені позивачем послуги, у якому розмірі; в які строки такі послуги мали бути надані відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були надані відповідачем послуги позивачу), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (наявність складу цивільного правопорушення, необхідного для настання у відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" рахунок-фактуру № 81 від 05.06.2020 на оплату товару на суму 12 500 грн.

Платіжним дорученням № 783 від 18.06.2020 позивачем було оплачено виставлений рахунок у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З вищенаведеного вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" (надалі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" (надалі замовник) у спрощений спосіб укладено господарський договір.

Відтак, відповідач зобов`язався виконати роботи з відкачування туалету з підготовкою, а позивач зобов`язався відповідні роботи прийняти та оплатити.

Частинами 1, 2 ст. 837 встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З аналізу наведених вище пунктів чинного законодавства вбачається, що укладеному між сторонами договору притаманні риси договору підряду.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частинами 1, 3 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 615 Цивільного кодексу України, внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Так, станом на 27.10.2022 оплачені роботи відповідачем виконані не були.

За таких обставин, позивач вимогою від 27.10.2022 № 1/2710 відмовився від договору підряду та вимагав повернути передплату у розмірі 12 500 грн. протягом 7 днів з моменту отримання вимоги.

Вимога позивача була направлена відповідачу поштовим відправленням № 199. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії конверту, вказане поштове відправлення, 08.12.2022 було повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу про виконання грошового зобов`язання (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа), не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2018 року у справі № 522/799/16-ц.

Згідно ст. 651 ЦК України, наслідком односторонньої відмови від договору є його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

За таких обставин, договір підряду, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" є розірваним 08.12.2022 через односторонню відмову замовника за причини порушення виконавцем умов договору та невиконання робіт, а зобов`язання сторін за договором підряду є припиненими.

Тобто, 08.12.2022 у виконавця виник обов`язок повернути замовнику сплачену суму авансу у розмірі 12 500 грн.

Однак, відповідач своє зобов`язання не виконав, аванс у розмірі 12 500 грн. позивачу не повернув.

Щодо заперечень відповідача про фактичне виконання ним замовлених робіт на суму 12 500 грн.

Вказаний факт, на думку відповідача, підтверджується: актом надання послуг № 67 від 26.06.2020 з відміткою про відмову замовника від підписання акту, картою маршруту автомобіля виконавця та диском аудіозапису розмови сторін.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, позивачем проставлено відмітку про відмову замовника від підписання акту надання послуг № 67 від 26.06.2020 в односторонньому порядку та не надано суду доказів направлення такого акту на адресу позивача.

А отже, факт відмови позивача від підписання такого акту відповідачем не доведений належними та допустимими доказами.

Карта маршруту автомобіля виконавця не може бути доказом надання виконавцем послуг, адже прибуття виконавця за адресою замовника не тотожне виконанню відповідачем будь-яких робіт на цьому об`єкті.

Диск аудіозапису розмови сторін, наданий відповідачем, не є належним та допустимим доказом надання виконавцем послуг, оскільки осіб, голоси яких містяться на запису, ідентифікувати неможливо.

За таких обставин, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту виконання ним замовлених робіт на суму 12 500 грн.

Щодо правової природи суми 12 500 грн., яка є предметом спору, слід зазначити про таке.

Як було вказано вище, аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Збитками ж, відповідно до приписів чинного законодавства, зокрема ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов.

А саме: 1) наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; 2) наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; 3) наявність збитків у потерпілої особи; 4) наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

У даному випадку, сума 12 500 грн. не містить складу цивільного правопорушення, необхідного для настання у відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

За своєю правовою природою, сума 12 500 грн., яка є предметом спору, є саме передоплатою.

Разом з цим, у господарському процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в судовому процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог, встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають з встановлених обставин та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, а ніж закон. Більш того, виходячи з положень ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній і резолютивній частинах.

Тому, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

При цьому, незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови в позові, оскільки згідно з принципом jura novit curia неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" про стягнення суми передоплати у розмірі 12 500 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться рахунком на оплату (т. 1 а.с. 7), вимогою з доказами направлення (т. 1 а.с. 9 - 10), платіжним дорученням (т. 1 а.с. 8).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться рахунком на оплату (т. 1 а.с. 22), актом надання послуг (т. 1 а.с. 23), картою маршруту автомобіля виконавця (т. 1 а.с. 24), довідкою (т. 1 а.с. 25), диском аудіозапису розмови сторін (т. 1 а.с. 41),

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Лом" (місце реєстрації: 49130, м. Дніпро, пр. Миру, буд. 96, кв. 17; ідентифікаційний код 41964051) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно виробниче підприємство "Олтак" (місце реєстрації: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25, кв. 6; ідентифікаційний код: 41481324) суму передоплати у розмірі 12 500 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.06.2023.

Суддя М.О. Ніколенко