РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2023Справа № 910/193/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/193/23

за позовом 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

3) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 )

4) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )

5) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 )

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (Україна, 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код: 00135390)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (Україна, 04107, м. Київ, вул. Тропініна, буд. 7 Г; ідентифікаційний код: 30370711)

про стягнення 917 535,58 грн

Представники учасників справи:

від позивача-1: ОСОБА_1.;

від позивача-2: не з`явився;

від позивача-3: не з`явився;

від позивача-4: не з`явився;

від позивача-5: не з`явився;

від відповідача: Михалевич М.М., довіреність № 01/01/07-1384/д від 30.12.2022;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1), ОСОБА_2 (далі - позивач-2), ОСОБА_3 (далі - позивач-3), ОСОБА_4 (далі - позивач-4) та ОСОБА_5 (далі - позивач-5) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення 917 535,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 18.05.2021 про виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності за підсумками 2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачам строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

25.01.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивачів надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/193/23, справу визнано судом малозначною та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

02.03.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про залучення третьої особи та здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні вимог позивачів, посилаючись на недосконалість та неефективність законодавства, що регулює порядок дій Національного депозитарію України у взаємовідносинах з емітентами цінних паперів. За доводами відповідача, порушення прав акціонерів відбулось не з його вини, а через протиправне залишення ПАТ "Національний депозитарій України" без виконання розпоряджень відповідача про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 постановлено розгляд справи № 910/193/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, залучено Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, підготовче засідання призначено на 12.04.2023.

29.03.2023 до загального відділу діловодства від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких зазначено, що розпорядження відповідача були спрямовані на виплату чистого прибутку лише певному колу акціонерів, що не відповідає приписам чинного законодавства України, адже виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

У підготовче засідання 12.04.2023 з`явились позивач-1 та представник відповідача, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 12.04.2023 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 10.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, учасників справи було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/193/23 призначено на 10.05.2023.

У підготовче засідання 10.05.2023 з`явились позивач-1 та представник відповідача, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 представником відповідача було подано клопотання про долучення доказів, яке судом задоволено, а також судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву та письмові пояснення третьої особи.

У підготовчому засіданні 10.05.2023 присутніми позивачем-1 та представником відповідача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2023.

У судове засідання 07.06.2023 з`явились позивач-1 та представник відповідача, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

Позивач-1 надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову не заперечував.

У судовому засіданні 07.06.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача-1 та представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", що відбулись 18.05.2021, з питання розподілу прибутку товариства за 2018 рік, було прийнято рішення про затвердження розміру та порядку розподілу прибутку товариства за 2018 рік, відповідно до якого: на виплату дивідендів за простими акціями направлено частину чистого прибутку в сумі 1 931 619 526,20 грн, що складає 30% чистого прибутку ПАТ "Укрнафта" за 2018 рік; решту чистого прибутку ПАТ "Укрнафта" за 2018 рік в сумі 4 506 581 473,80 грн, що складає 70% чистого прибутку, направлено на покриття накопиченого збитку. Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затверджено в розмірі 35,62 грн.

Рішеннями Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", оформленими протоколом від 27.05.2021 № 9/21, визначено, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року, є 11.06.2021. Виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України з 15.06.2021 по 17.11.2021. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови їх виплати однакові для всіх власників акцій одного типу та класу, зокрема, умови щодо строків, способу та суми. Виплата дивідендів здійснюється виключно грошовими коштами, шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на їх отримання, по мірі надходження коштів на рахунок ПАТ "Укрнафта" в межах встановленого строку виплати дивідендів. Витрати, які виникають через необхідність перерахування дивідендів (сплата податків, зборів тощо), проводиться за рахунок суми нарахованих дивідендів, призначених до виплати відповідній особі, яка має право на їх отримання.

Інформацію про прийняті рішення щодо виплати дивідендів за підсумками 2018 року відображено у відповідному повідомленні, яке було розміщене на офіційному веб-сайті ПАТ "Укрнафта".

З наявних у матеріалах справи виписок депозитарних установ про стан рахунків в цінних паперах вбачається, що станом на 11.06.2021 ОСОБА_1 належало НОМЕР_6 простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Укрнафта", ОСОБА_2 - 1790 простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Укрнафта", ОСОБА_3 - 8599 простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Укрнафта", ОСОБА_4 - 4220 простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Укрнафта", ОСОБА_5 - 1000 простих бездокументарних іменних акцій ПАТ "Укрнафта".

08.11.2021 між Публічним акціонерним товариством "Національний депозитарій України" (центральний депозитарій) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (емітент) було укладено Додаткову угоду до Договору про обслуговування випусків цінних паперів (щодо надання послуг з виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами), відповідно до пункту 1.1 якої емітент доручає, а центральний депозитарій зобов`язується надавати емітенту послуги щодо виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами за випущеними ним цінними паперами, що обслуговуються у центральному депозитарії.

Згідно з підп. 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Угоди центральний депозитарій зобов`язався приймати від емітента розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами та інші документи, які відповідно до Правил центрального депозитарію, Регламенту провадження депозитарної діяльності центрального депозитарію необхідні для надання послуг, обумовлених цією Додатковою угодою.

За умови надання емітентом центральному депозитарію всіх документів, які відповідно до Правил та Регламенту необхідні для виплати доходів/сум погашення за цінними паперами, здійснювати перерахування грошових коштів у вигляді доходів/сум погашення за цінними паперами емітента, що надійшли від нього на рахунок центрального депозитарію, визначений згідно з п.п. 2.3.2 цієї Додаткової угоди, на відповідні грошові рахунки депозитарних установ, що мають діючу ліцензію на здійснення депозитарної діяльності та/або депозитаріїв-кореспондентів з одночасним наданням таким депозитарним установам та/або депозитаріям-кореспондентам розпорядження щодо виплати доходів/сум погашення отримувачам відповідних доходів/сум погашення (підп. 2.1.2 пункту 2.1 вказаної Угоди).

Підпунктом 2.2.4 пункту 2.2 вказаної Угоди визначено право центрального депозитарію відмовити емітенту у наданні послуг, обумовлених цією Додатковою угодою, в т.ч. у виконанні розпорядження, з підстав, обумовлених чинним законодавством України та/або цією Додатковою угодою, та/або Правилами, та/або Регламентом, та/або Договором.

Так, розпорядженнями № 01/01/13/05/02-02-213 від 22.12.2021 та № 01/01/13/05/02-02-262 від 11.02.2022 ПАТ "Укрнафта" наказало ПАТ "Національний депозитарій України" здійснити виплату доходів за результатами діяльності у 2018 році в повному обсязі та перерахувати дані дивіденди на відповідні рахунки депозитарних установ/депозитаріїв-кореспондентів для наступної виплати (перерахування) власникам цінних паперів.

Згідно з розпорядженням №01/01/13/05/02-02-213 від 22.12.2021 мало б бути перераховано дивіденди на загальну суму 30 072 756,24 грн, а за розпорядженням №01/01/13/05/02-02-262 від 11.02.2022 - 12 408 534,48 грн.

Вказані суми чистого прибутку за результатами 2018 року перераховані ПАТ "Національний депозитарій України", що підтверджується платіжними дорученнями № 19389-П21 від 23.12.2021 на суму 30 072 756,24 грн та № 2875-П22 від 11.02.2022 на суму 12 408 534,48 грн.

Однак, ПАТ "Національний депозитарій України" відмовило у взятті до виконання вищезазначених розпоряджень та повернуло перераховані кошти, що підтверджується платіжними дорученнями № від 29.12.2021 на суму 30 072 756,24 грн та № від 11.02.2022 на суму 12 408 534,48 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі зазначають, що відповідач мав здійснити виплату належних ним дивідендів за підсумками 2018 року в строк до 17.11.2021, однак цього не зробив, у зв`язку з чим позивачі просять стягнути з відповідача суму дивідендів пропорційно до кількості належних їм акцій.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на протиправність дій ПАТ "Національний депозитарій України", які полягають у безпідставній відмові виконати розпорядження відповідача про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами.

ПАТ "Національний депозитарій України" зазначає про правомірність своїх дій і вказує на те, що надані відповідачем розпорядження були спрямовані на виплату чистого прибутку лише певному колу акціонерів, що не відповідає приписам чинного законодавства України, адже виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За приписами частин першої, другої статті 152 Цивільного кодексу України акціонерне товариство є господарським товариством, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Особливості діяльності акціонерних товариств встановлюються Законом України "Про акціонерні товариства".

За визначенням, наведеним у п. 8 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства", корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Особа, маючи корпоративні права, вправі очікувати від їх реалізації, зокрема, матеріальне благо та не може бути обмежена у судовому захисті своїх прав; має право будь-яким не забороненим способом захищати свої права і свободи від порушення і протиправних посягань.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Цивільні права здійснюються особою у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

За приписами ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" акція - це іменний цінний папір, що посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України, цим Законом та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Частиною першою статті 35 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" передбачено, що до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером), крім випадків, встановлених законом або правочином. Обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено виключно у випадках та порядку, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про акціонерні товариства" акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

Учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди) (п. 2 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 2 ч. 1 статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на отримання дивідендів.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

Абзацом першим частини другої статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства (ч. 3 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства").

Отже, у разі прийняття загальними зборами акціонерного товариства рішення про виплату дивідендів, у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Так, у постанові Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17 зазначено, що з прийняттям товариством рішення про виплату дивідендів та встановленням у такому рішенні строків проведення розрахунків з учасником (акціонером) у товариства виникає обов`язок виплати дивідендів без будь-яких додаткових умов у встановлений у рішенні загальних зборів строк.

Як свідчать матеріали справи, Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", що відбулись 18.05.2021, було прийнято рішення про затвердження розміру та порядку розподілу прибутку товариства за 2018 рік, відповідно до якого на виплату дивідендів за простими акціями направлено частину чистого прибутку в сумі 1 931 619 526,20 грн, що складає 30% чистого прибутку ПАТ "Укрнафта" за 2018 рік. Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затверджено в розмірі 35,62 грн.

Рішеннями Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", оформленими протоколом від 27.05.2021 № 9/21, визначено, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року, є 11.06.2021. Виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України з 15.06.2021 по 17.11.2021.

З урахуванням зазначеного, загальна сума дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності ПАТ "Укрнафта" за 2018 рік, яка мала бути виплачена ОСОБА_1 , становить 361 543,00 грн (з розрахунку 35,62 грн / акцію х 10150 акцій); ОСОБА_2 - 63 759,80 грн (з розрахунку 35,62 грн / акцію х 1790 акцій); ОСОБА_3 - 306 296,38 грн (з розрахунку 35,62 грн / акцію х 8599 акцій); ОСОБА_4 - 150 316,40 грн (з розрахунку 35,62 грн / акцію х 4220 акцій); ОСОБА_5 - 35 620,00 грн (з розрахунку 35,62 грн / акцію х 1000 акцій).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Новоселецький проти України", "Федоренко проти України").

Поняття "майно" має автономне значення, яке, звичайно, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а також законні сподівання щодо прибутку, що може вважатися правом власності відповідно до положення статті 1 Протоколу (рішення у справах "Гасус Дозір унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів", "Федоренко проти України").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії", "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Таким чином, рішення Загальних зборів відповідача про виплату акціонеру дивідендів надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів акціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України".

Отже, в силу положень Закону України "Про акціонерні товариства", Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та прийнятих відповідачем рішень про виплату акціонерам дивідендів, у відповідача виникло зобов`язання зі сплати на користь позивачів грошових коштів (дивідендів).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є юридичні факти, до яких можна віднести і рішення загальних зборів про виплату дивідендів.

Відтак грошове зобов`язання може виникати між сторонами не лише з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, у тому числі і на підставі факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо доводів відповідача про те, що він вживав всіх можливих заходів для забезпечення виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік та направляв до ПАТ "Національний депозитарій України" розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами з одночасним перерахуванням грошових коштів для здійснення виплати дивідендів, проте ПАТ "Національний депозитарій України" розпорядження не виконав та повернув грошові кошти, суд зазначає наступне.

Так, у спірних правовідносинах ПАТ "Національний депозитарій України" не є зобов`язаною особою перед акціонерами, а договірні відносини між відповідачем та третьою особою не впливають на вирішення даного спору.

Виключно ПАТ "Укрнафта" має зобов`язання щодо виплати дивідендів акціонерам, в інтересах яких подано позов у даній справі.

Невиконання договірних зобов`язань третьою особою, в даному випадку, ПАТ "Національний депозитарій України", не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх обов`язків перед акціонерами, що встановлені чинним законодавством.

Більше того, як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 у справі № 910/3376/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023, відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Укрнафта" до ПАТ "Національний депозитарій України" про визнання неналежним виконання останнім умов Договору про обслуговування випусків цінних паперів від 15.11.2013 № ОВ-1962 в частині невиконання розпоряджень ПАТ "Укрнафта" про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами: від 22.12.2021 № 01/01/13/05/ НОМЕР_7 шляхом його відхилення 23.12.2021 та 29.12.2021; від 11.02.2022 № 01/01/13/05/ НОМЕР_8 шляхом його відхилення 11.02.2022; зобов`язання ПАТ "Національний депозитарій України" виконати зазначений договір шляхом прийняття від ПАТ "Укрнафта" коштів у сумі 30072756,24 грн та 11538040,81 грн, необхідних для виконання вказаних розпоряджень, а також зобов`язання ПАТ "Національний депозитарій України" виконати розпорядження ПАТ "Укрнафта" від 22.12.2021 № 01/01/13/05/02-02-2013 та від 11.02.2022 № 01/01/13/05/ НОМЕР_8 .

Отже, беручи до уваги, що право на отримання частини прибутку (дивідендів) акціонером передбачено статтею 116 Цивільного кодексу України, Законом України "Про акціонерні товариства" і з цього питання були прийняті рішення загальними зборами відповідача, однак останній виплату дивідендів не здійснив, чим порушив свої зобов`язання і права позивачів, які є акціонерами ПАТ "Укрнафта", на мирне володіння майном, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача невиплачених дивідендів у загальному розмірі 917 535,58 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що згідно із затвердженим у протоколі Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 27.05.2021 № 9/21 порядком виплати дивідендів, витрати, які виникають через необхідність перерахування дивідендів (сплата податків, зборів тощо), проводиться за рахунок суми нарахованих дивідендів, призначених до виплати відповідній особі, яка має право на їх отримання.

Так, підпунктом 167.5.2 пункту 167.5 статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку у розмірі 5 відсотків встановлюється для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Окрім цього, згідно з п. 16-1 розділу 10 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За приписом підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Поряд із цим, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку (підпункт 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Отже, із належних до стягнення сум відповідно до положень Податкового кодексу України має бути утримано та сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб, що становить 5%, та військовий збір у розмірі 1,5%

Водночас предметом цього позову є стягнення грошових коштів, а не зобов`язання вчинити дії (виплатити дивіденди), тому суми дивідендів, які суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивачів, обраховуються без віднімання сум податків і зборів.

Питання щодо ведення податкового обліку, нарахування та сплати податків не відноситься до юрисдикції господарських судів, оскільки стосуються публічно-правових відносин та не можуть бути вирішені в рамках розгляду приватноправового (у даному випадку корпоративного) спору.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак з відповідача підлягає стягненню заборгованість по виплаті дивідендів за 2018 рік на користь позивача-1 у розмірі 361 543,00 грн, на користь позивача-2 у розмірі 63 759,80 грн, на користь позивача-3 у розмірі 306 296,38 грн, на користь позивача-4 у розмірі 150 316,40 грн, на користь позивача-5 у розмірі 35 620,00 грн.

Судові витрати позивачів по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Враховуючи ту обставину, що позивачами не надано доказів на підтвердження понесення ними витрат на професійну правничу допомогу адвоката, про які зазначено в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розподілу вказаних витрат між сторонами.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (Україна, 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код: 00135390) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті дивідендів за 2018 рік в розмірі 361 543 (триста шістдесят одна тисяча п`ятсот сорок три) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 423 (п`ять тисяч чотириста двадцять три) грн 15 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (Україна, 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код: 00135390) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) заборгованість по виплаті дивідендів за 2018 рік в розмірі 63 759 (шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 80 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (Україна, 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код: 00135390) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) заборгованість по виплаті дивідендів за 2018 рік в розмірі 306 296 (триста шість тисяч двісті дев`яносто шість) грн 38 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 594 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) грн 45 коп.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (Україна, 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код: 00135390) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) заборгованість по виплаті дивідендів за 2018 рік в розмірі 150 316 (сто п`ятдесят тисяч триста шістнадцять) грн 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (Україна, 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код: 00135390) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) заборгованість по виплаті дивідендів за 2018 рік в розмірі 35 620 (тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.06.2023

Суддя О.В. Нечай