ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 рокуСправа № 912/542/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/542/23 від 31.03.2023

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ", (далі - ТОВ "АЙСБЕРГ"), код ЄДР 23230599, вул. Червоного Козацтва, 41, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000,

до відповідача: Олександрійської міської ради, код ЄДР 33423535, пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000,

про часткове скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання укладеною додаткової угоди до договору,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - Скляр Ю.А. (в порядку самопредставництва), розпорядження №р-65-к від 03.02.2021, посадова інструкція від 04.02.2021, довіреність №59/12/23/1 від 22.12.2022.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "АЙСБЕРГ" до Олександрійської міської ради з вимогами про таке:

1. Скасувати п. 11 рішення 29 сесії 8 скликання Олександрійської міської ради №587 від 02.03.2023 "Про оренду земельних ділянок".

2. Визнати укладеною додаткову угоду від 07.02.2023 до Договору оренди земельної ділянки від 18.02.2011, укладеного між Олександрійською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" в редакції, викладеній в заяві від 07.02.2023, а саме:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі

від 18.02.2011 року

м. Олександрія 07 лютого 2023 року

ОРЕНДОДАВЕЦЬ - Олександрійська міська рада, в особі міського голови Кузьменка Сергія, що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування", з одного боку та

ОРЕНДАР - Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг" в особі директора Сібірцева Андрія, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони (разом поіменовані - Сторони), уклали дану угоду про нижченаведене:

1. Орендодавець та Орендар домовилися поновити на 49 (сорок дев`ять) років строк дії договору оренди землі площею 2685,00 кв. м. (кадастровий номер :10:437:0027), укладеного з 18.02.2011, за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.12.2016 у справі №912/1005/13.

2. Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - у Орендаря, третій - в органі, що здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

3. Інші умови договору оренди землі від 18.02.2011 року залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець

Олександрійська міська рада

р/р 0006 в ГУДКУ у Кіровоградській обл. МФО 823016 Код одержувача 24146085

Код надходжень 13050500

28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59

Міський голова Кузьменко С.

Орендар

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг"

Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Червоного Козацтва, 41, р/р НОМЕР_1 в АБ "УкрСиббанк", МФО 351005,

Директор ТОВ "Айсберг" Сібірцев А"

3. Стягнути з Відповідача - Олександрійської міської ради на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" судові витрати в сумі 6 710,00 (шість тисяч сімсот десять) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем передбаченої процедури укладення додаткової угоди до договору, що визначена ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", чим порушено переважне право позивача як орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк.

Ухвалою від 31.03.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/542/23, ухвалив справу №912/542/23 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 27.04.2023 - 11:30, встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

Разом з позовною заявою ТОВ "АЙСБЕРГ" подано до господарського суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 31.03.2023 господарський суд заяву №б/н від 29.03.2023 позивача про забезпечення позову задовольнив; заборонив Олександрійській міській раді вчиняти наступні дії - вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Айсберг" звільнити земельну ділянку по вул. Червоного Козацтва загальною площею 2685,00 кв.м (кадастровий номер :10:437:0027), шляхом демонтажу тимчасових споруд продовольчого ринку та повернути земельну ділянку Олександрійській міській раді за актом приймання-передачі до набрання законної сили судовим рішенням по суті спору у справі Господарського суду Кіровоградської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айсберг" до Олександрійської міської ради про скасування п. 11 рішення 29 сесії 8 скликання Олександрійської міської ради №587 від 02.03.2023 "Про оренду земельних ділянок" та визнання укладеною додаткової угоди від 07.02.2023 до Договору оренди земельної ділянки від 18.02.2011, в редакції, викладеній в заяві від 07.02.2023.

12.04.2023 до господарського суду, в межах строку встановленого судом, від відповідача надійшов відзив №104/23-16 від 10.04.2023 на позовну заяву з вимогами у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" до відповідача: Олександрійської міської ради про скасування п. 11 рішення 29 сесії 8 скликання Олександрійської міської ради №587 від 02.03.2023 "Про оренду земельних ділянок" та визнання укладеною додаткової угоди від 07.02.2023 до Договору оренди земельної ділянки від 18.02.2011, укладеного між Олександрійською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" в редакції, викладеній в заяві від 07.02.2023 - відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування поданого відзиву на позовну заяву зазначено таке.

З матеріалів справи вбачається та не забезпечується позивачем, що ТОВ "Айсберг", в порушення ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до листа-повідомлення (заява від 07.02.2023) не додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

В свою чергу, Олександрійська міська рада, у строки, що передбачені ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" розглянула заяву позивача від 07.02.2023 та прийняла рішення "Про оренду земельних ділянок" від 02.03.2023 №587 (п. 11), яким відмовила позивачу у поновленні/продовженні договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Олександрія, вул. Козацька (біля житлового будинку №41), площею 0,2685 га, кадастровий номер :10:437:0027 для обслуговування продовольчого ринку, про що було повідомлено позивача.

Доводи позивача відносно того, що в порушення ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Олександрійська міська рада не проводила з позивачем узгодження істотних умов договору, зокрема стосовно запропонованих розміру орендної плати та строку дії договору, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає лише право відповідача "за необхідності" узгоджувати з позивачем істотні умови договору, а не є імперативним обов`язком.

Договір оренди земельної ділянки від 18.02.2011, укладений між Олександрійською міською радою та ТОВ "АЙСБЕРГ", відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі", п. 35 вказаного договору, є таким, що припинив свою дію внаслідок закінчення строку на який його було укладено, що унеможливлює внесення змін чи доповнень до договору, в тому числі, шляхом укладення додаткових угод до нього.

Незважаючи на ті обставини, що позивач продовжує користуватися раніше орендованою земельною ділянкою, сплачує орендну плату, автоматична пролонгація договору оренди за відсутності укладеної сторонами додаткової угоди не відбулася.

Водночас, як вбачається з договору оренди земельної ділянки від 18.02.2011, укладеного між Олександрійською міською радою та ТОВ "АЙСБЕРГ", такий договір було укладено на 5 (п`ять) років (п. 8 Договору), а позивач як в листі-повідомлення (заява від 07.02.2023), так як і позовній заяві, що розглядається в межах даної справи, ініціює/наполягає на поновленні спірного договору на 49 років, що в силу приписів ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не допускається.

Таким чином, Олександрійська міська рада приймаючи оскаржуване рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто, відповідно до "принципу належного урядування", що виключає можливість порушення прав позивача як колишнього орендаря, визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Крім того відсутність підстав для визнання поновленим договору оренди землі свідчить і про необґрунтованість тверджень позивача про незаконність п. 11 рішення 29 сесії 8 скликання Олександрійської міської ради "Про оренду земельних ділянок" від 02.03.2023 №587.

20.04.2023 в системі "Електронний суд", в межах строку встановленого судом, позивачем сформована відповідь на відзив №б/н від 20.04.2023 з проханням позовні вимоги задовольнити повністю, з відповідним правовим обґрунтуванням.

Ухвалою від 27.04.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/542/23 до судового розгляду по суті на 09.05.2023 о 12:00 год.

09.05.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання №б/н від 09.05.2023 визнати поважними причини неявки представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" адвоката Курпіля Андрія Миколайовича в судове засідання у справі №912/542/23, призначене на 12:00 год. 09 травня 2023 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" до Олександрійської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки; відкласти розгляд справи №912/542/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" до Олександрійської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Протокольною ухвалою від 09.05.2023 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд оголосив перерву в судовому засіданні до 18.05.2023 о 12:00 год.

18.05.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання №б/н від 18.05.2023 визнати поважними причини неявки представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" адвоката Курпіля Андрія Миколайовича в судове засідання у справі №912/542/23, призначене на 12:00 год. 18 травня 2023 року, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" до Олександрійської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки; відкласти розгляд справи №912/542/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ" до Олександрійської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Протокольною ухвалою від 18.05.2023 на підставі ст. 216 ГПК України господарський суд оголосив перерву в судовому засіданні до 06.06.2023 о 14:30 год. Явку повноважного представника позивача в засідання суду визнав обов`язковою.

У судовому засіданні 06.06.2023 господарський суд здійснив запрошення/виклик представника ТОВ "Айсберг" - адвоката Курпіля А.М. на його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Однак, під час запрошення/виклику виникла технічна неможливість участі вказаного представника у відеоконференції, що відображено в протоколі засідання суду.

За правилами ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

При цьому, господарський суд виходить з того, що згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд вважав можливим розглянути справу у судовому засіданні 06.06.2023 за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 06.06.2023 представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника відповідача, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

Як встановлено ч. 3 ст. 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Таким чином, дані Єдиного державного реєстру судових рішень є офіційною інформацією.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.12.2016 по справі №912/1005/13, яке набрало законної сили 30.12.2016, скасовано пункт 2 рішення Олександрійської міської ради №992 від 12.04.2013, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Айсберг" встановлено орендну ставку за оренду земельної ділянки за адресою: м. Олександрія вул. Червоного Козацтва площею 2685,00 м.кв., наданої для обслуговування продовольчого ринку у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вирішено вважати договір оренди земельної ділянки площею 2685,00 м.кв, яка знаходиться по вул. Червоного Козацтва в м. Олександрії (кадастровий номер :10:437:0027) укладеним між Олександрійською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Айсберг" з 18.02.2011 року на умовах зазначених в резолютивній частині такого рішення суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 у справі №912/1699/17 визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі (кадастровий номер :10:437:0027), укладеного з 18.02.2011 за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.12.2016 у справі №912/1005/13 між Олександрійською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айсберг", в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі

від 17.11.2010 року

м. Олександрія 30 грудня 2016 року

ОРЕНДОДАВЕЦЬ - Олександрійська міська рада, в особі міського голови Цапюка Степана Кириловича, що діє на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування", з одного боку та

ОРЕНДАР - Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг" в особі директора Сібірцева Андрія Вікторовича, який діє на підставі Статуту підприємства, з іншої сторони (разом поіменовані - Сторони), уклали дану угоду про нижченаведене:

1. Орендодавець та Орендар домовилися поновити на 5 (п`ять) років строк дії договору оренди землі площею 2685,00 кв. м. (кадастровий номер :10:437:0027) від 17.11.2010 року, укладеного з 18.02.2011 за рішенням Господарського суду Кіровоградської області.

2. Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - у Орендаря, третій - в органі, що здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

3. Інші умови договору оренди землі від 17.11.2010 року залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець

Олександрійська міська рада

р/р 0006 в ГУДКУ у Кіровоградській обл. МФО 823016 Код одержувача 24146085

Код надходжень 13050500

28000, Кіровоградська область , м. Олександрія, пр. Соборний, 59

Міський голова ___________________________________Цапюк С.К.

Орендар

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айсберг"

Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Червоного Козацтва, 41/75, р/р НОМЕР_1 в АГ "УкрСиббанк", МФО 351005,

Директор ТОВ "Айсберг" _______________________________Сібірцев А.В."

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №326997859 від 26.03.2023, 03.04.2018 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ТОВ "АЙСБЕРГ", строк дії: договір укладено на 5 років, з правом пролонгації, додаткові відомості: орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

07.02.2023 позивач звернувся до Олександрійської міської ради із заявою, в якій просив продовжити на 49 років термін оренди земельної ділянки за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, (біля житл. буд. 41), площею 0,2685 га кадастровий номер :10:437:0027 для обслуговування продовольчого ринку та встановити орендну ставку 3%.

Пунктом 11 рішення 29 сесії 8 скликання Олександрійської міської ради Кіровоградської області №587 від 02.03.2023 "Про оренду земельних ділянок" позивачу відмовлено у поновленні/продовженні договору оренди земельної ділянки площею 0,2685 га (кадастровий номер :10:437:0027) в м. Олександрії по вул. Козацькій, наданої для обслуговування продовольчого ринку, у зв`язку з тим, що:

- запропонована орендарем істотна умова договору щодо встановлення орендної плати за ставкою у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки не відповідає рішенню міської ради від 07.07.2021 №221 "Про місцеві податки і збори";

- недосягнута домовленість щодо строку дії договору, що є однією з істотних умов договору оренди землі;

- до листа-повідомлення від 07.02.2023 про укладення договору оренди землі на новий строк орендар не надав проект договору;

- земельна ділянка площею 0,2685 га з кадастровим номером :10:437:0027 відповідно до Плану зонування території (зонінгу) м. Олександрії знаходиться в зоні Г-1 - зона громадського центру та буде використовуватись для будівництва адміністративних будівель Олександрійської міської ради.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Айсберг" в місячний термін після закінчення терміну оренди, тобто до 05.05.2023, звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасових споруд продовольчого ринку та повернути земельну ділянку Олександрійській міській раді за актом приймання-передачі.

Позивач вважає, що таким рішенням відповідач незаконно порушив право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки позивач, в межах встановленого законом строку, повідомив відповідача про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Для цього він звернувся до відповідача із заявою-пропозицією (офертою) укласти договір оренди землі на новий строк. Ця оферта містила усі, передбачені Законом, істотні умови договору оренди землі, що є достатніми та необхідним для його укладення. Такий спосіб звернення не заборонений законом, ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що регулюються питання укладення господарських договорів.

Водночас, відповідач, в порушення ч. 5 ст. 33 Закону, не провів з позивачем узгодження істотних умов договору, зокрема стосовно запропонованих йому розміру орендної плати та строку дії договору, чим позбавив позивача можливості, за потреби, внести зміни до своєї оферти.

Посилання відповідача на дані зонінгу, за умови відсутності законодавчо врегульованого порядку приведення у відповідність із ним параметрів земельних ділянок, що існували до його впровадження, не є законною підставою для відмови у переважному праві на укладення договору оренди землі на новий строк.

Також вважає, що відповідач, порушуючи "принцип належного урядування", що передбачає діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, свавільно порушуючи чітко передбачену процедуру укладення додаткової угоди до Договору, що визначена ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", положення якої є достатньо чіткими у своїх термінах, порушив право позивача як орендаря, визначене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Вказані обставини стали підставами для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Тобто до правовідносин оренди землі підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі".

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", яким ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) (правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №926/2720/21).

Згідно з ч. 1- 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц, №159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у п. 29 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в п. 35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатувала необхідність попереднього своєчасного звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.09.2022 по справі №926/2720/21 зроблено наступний висновок: "Таким чином, базуючись на зазначених вище позиціях Верховною Суду та узагальнюючи їх, можна зробити висновок, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином:

- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі";

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах."

Зазначене повністю відповідає правовій позиції сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 де зазначено, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів:

1. орендар належно виконує його обов`язки за цим договором;

2. він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк;

3. до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі;

4. продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

5. орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 вказала, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, Великою Палатою сформована правова позиція щодо застосування положень ст. 33 "Про оренду землі" у вищенаведеній редакції, яка полягає у тому, що передбачені у частинах 1-5 і 6 ст. 33 вказаного Закону підстави для поновлення до договору оренди землі пов`язані між собою і для поновлення договору за "мовчазної згоди" орендодавця на підставі ч. 6 зазначеної статті необхідним є дотримання процедури, передбаченої частинами 1-5 цієї статті, яка в свою чергу передбачає подання орендарем орендодавцю разом з листом-повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк проекту додаткової угоди у визначений в договорі і законі строк.

Відповідно до п. 8 Договору оренди земельної ділянки від 17.11.2010, укладеного з 18.02.2011, Договір укладено на 5 (п`ять) років. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди, орендар має переважне право на укладення договору на новий строк. у цьому разі Орендар повинен за два місяці, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі повідомити письмово Орендодавця про намір скористатися цим правом.

Господарським судом встановлено, що ТОВ "Айсберг" своєчасно, у відповідності до умов договору, звернулося до Олександрійської міської ради із заявою від 07.02.2023, відповідно до змісту якої просило продовжити термін оренди на 49 років земельну ділянку за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вулиця Козацька (біля жит. буд. №41), площею 0,2685 га кадастровий номер :10:437:0027 для обслуговування продовольчого ринку та встановити орендну ставку 3%.

Як вбачається з копії заяви від 07.02.2023, остання не містить відмітки про наявність будь-яких додатків у тому числі, проекту додаткової угоди. Зі змісту заяви також не вбачається, що орендар подавав проект угоди.

Вказана обставина не заперечується і самим позивачем.

Отже, матеріалами справи не підтверджується надіслання проекту додаткової угоди відповідачу.

Враховуючи викладене, неможливо визнати, що позивач у повному обсязі дотримався передбаченого законодавством алгоритму дій орендаря з метою поновлення договору оренди землі, що свідчить про втрату ним переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) в порядку ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Доводи позивача відносно того, що в порушення ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Олександрійська міська рада не проводила з позивачем узгодження істотних умов договору, зокрема стосовно запропонованих розміру орендної плати та строку дії договору, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає лише право відповідача "за необхідності" узгоджувати з позивачем істотні умови договору, а не є імперативним обов`язком.

Згідно п. 35 Договору оренди земельної ділянки від 17.11.2010, укладеного з 18.02.2011, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічна підстава припинення дії договору оренди земельної ділянки визначена ст. 31 Закону України "Про оренду землі".

Отже Договір оренди земельної ділянки від 17.11.2010, укладений з 18.02.2011, між Олександрійською міською радою та ТОВ "АЙСБЕРГ", відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі", п. 35 вказаного договору, є таким, що припинив свою дію внаслідок закінчення строку на який його було укладено.

Олександрійська міська рада, у строки, що визначені ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" розглянула заяву позивача від 07.02.2023 та прийняла рішення "Про оренду земельних ділянок" №587 від 02.03.2023 (п. 11), яким відмовила позивачу у поновленні/продовженні договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Олександрія, вул. Козацька (біля житлового будинку №41), площею 0,2685 га, кадастровий номер :10:437:0027 для обслуговування продовольчого ринку, зазначивши відповідні підстави.

Позивача було повідомлено про прийняте рішення, що підтверджується копіями листа-повідомлення №66/10/06/1 від 03.03.2023, листа-повідомлення №67/10/06/1 від 03.03.2023, листа-повідомлення №68/10/06/1 від 03.03.2023, листа-повідомлення №69/10/06/1 від 03.03.2023, що підтверджується описами вкладення у поштові відправлення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частинами 1-2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у постановах від 09.11.2021 у справі №910/4790/20 та від 02.11.2022 у справі №912/1802/21, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 та ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Так в матеріалах справи наявна копія службової записки №720/84/16 від 16.02.2023 Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради міському голові Сергію Кузьменко, відповідно до тексту якої 13.02.2023 рішенням сесії міської ради було затверджено Концепцію вдосконалення системи надання адміністративних послуг і розвитку Центру надання адміністративних послуг Олександрійської територіальної громади "Центр Дії" на 2023-2025 роки, згідно якої передбачено заходи збільшення надання адміністративних послуг, збільшення штатної чисельності та реєстрацію ЦНАП, як окремої юридичної особи. На підставі вище викладеного звертається з проханням визначити земельну ділянку для будівництва окремої будівлі під розміщення Центру надання адміністративних послуг. У відповідності до містобудівної документації, а саме плану зонування території, розглянути можливість надання земельної ділянки по вулиці Козацькій (суміжно з житловим будинком №41), яка передбачена для будівництва адміністративних будівель, офісних будівель та приміщень. Дане розташування земельної ділянки відповідає вимогам розміщення Центру в центральній частині міста, в зручному для суб`єктів звернення місці з розвинутою транспортною інфраструктурою, що дає можливість громадянам прилеглих територій приїхати до ЦНАП, за умовою однієї пересадки. Також дана територія дозволить побудувати місця для безоплатної стоянки автомобільного транспорту суб`єктів звернення, зокрема відповідно позначені місця для автотранспортних засобів, якими керують (в яких перевозяться; особи з інвалідністю та розмістити оглядовий майданчик для транспортних засобів, які будуть звертатися за отриманням послуги "Реєстрація транспортного засобу і видачі технічного паспорта". Окреме приміщення дозволить створити окремий сектор інформування підприємців - "Дія. Бізнес'" та наддасть можливість розвитку цифрових навичок та цифрових прав громадян, цифрових інновацій та технологій.

Отже Олександрійська міська рада за результатами розгляду листа-повідомлення позивача (заява від 07.02.2023) прийняла рішення №587 від 02.03.2023 "Про оренду земельних ділянок" (п. 11), крім іншого, з підстав того, що Олександрійська міська рада як власник спірної земельної ділянки має намір її використовувати відповідно до плану зонування території (зонінгу) м. Олександрії для будівництва адміністративних будівель Олександрійської міської ради.

У зв`язку із втратою позивачем переважного права на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та наявність права відповідача на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, відповідач правомірно відмовив позивачу у поновленні договору оренди землі і підстави для скасування п. 11 рішення 29 сесії 8 скликання Олександрійської міської ради №587 від 02.03.2023 "Про оренду земельних ділянок" відсутні.

Таким чином, Олександрійська міська рада приймаючи оскаржуване рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто, відповідно до "принципу належного урядування", що виключає можливість порушення прав позивача.

Крім того, на даний час відсутні будь-які підстави вважати, що має місце "автоматична пролонгація" договору оренди, оскільки за ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у судовому порядку може бути визнано укладено додаткову угоду до договору оренди на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Водночас, як вбачається з Договору оренди земельної ділянки, такий договір було укладено на 5 (п`ять) років (п. 8 Договору), а позивач як в листі-повідомлення (заява від 07.02.2023), так як і позовній заяві, наполягає на поновленні спірного договору на 49 років, що в силу приписів ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України)

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч. 3 ст. 74 ГПК України)

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, господарський суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Приписами ст. 145 ГПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 10 ст. 145 ГПК України визначено, що в такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи те, що позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову - потреба у забезпеченні позову відпала.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 31.03.2023 у даній справі.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 145, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 31.03.2023 у справі №912/542/23.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам засобами поштового зв`язку, а також представнику позивача - адвокату Курпіль А.М. на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачу через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 16.06.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.