ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Справа№ 927/184/13-г (927/72/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

та представників сторін:

від апелянта - не з`явилися,

від ТОВ «НіжинТеплоМережі» - Кіфік О.М. - довіреність,

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 13»

на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року

(повний текст складено 06.03.2023 року)

у справі № 927/184/13-г (927/72/23) (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 13»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача арбітражний керуючий Лященко Павло Володимирович

про стягнення 101 215,80 грн.

в межах справи

за заявою фізичної особи-підприємця Коленченка Олександра Олександровича

до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі»

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року по справі № 927/184/13-г (927/72/23) позов товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (надалі по тексту - ТОВ «НіжинТеплоМережі», позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 13» (надалі по тексту - ТОВ «Аптека № 13», апелянт, відповідач) про стягнення 101 215,80 грн. задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Аптека № 13» на користь ТОВ «НіжинТеплоМережі» 101 215,80 грн. заборгованості та 2481,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Аптека № 13» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі №927/184/13г(927/72/33), яким з відповідача, ТОВ «Аптека №13» на користь позивача ТОВ «Ніжинтепломережі» стягнуто грошові кошти у розмірі 101 215,8 грн. у вигляді заборгованості за поставлену йому, як споживачеві ЖКГ послуг теплової енергії на умовах вказаного позивачем договору від 05.10.2021 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу апелянт зазначає, що суд першої інстанції, при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог неправильно застосував норми матеріального права, а також зробив хибні та безпідставні висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, обґрунтувавши припущення існування тих фактів, якими він мотивував своє рішення, визнаючи доведеними такі обставини, які, насправді, не підтверджуються жодними належними та достовірними доказами, і є очевидно надуманими та недоведеними.

Апелянт зазначає, що у якості електронного доказу, який, за твердженням позивача, достовірно відображає всі умови цього договору, позивачем було надано до суду власноруч роздрукований ним у односторонньому порядку письмовий текст невідомого походження.

Не надавши належних доказів, позивач лише повідомив суд про те, що поданий ним до суду текст і є тим самим договором про постачання теплової енергії.

Однак, апелянт стверджує, що зазначений електронний документ не підписано електронним підписом, тому не може прийматись судом до уваги, оскільки є неналежним та недостовірним доказом.

На думку апелянта, суд помилково визнав, що договір про постачання теплої енергії є укладеним між стронами 05.10.2021 року.

На думку апелянта, місцевий суд зробив очевидно необґрунтовані хибні і такі, що суперечать приписам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», висновки, якими законним споживачем житлово-комунальних послуг по відношенню до об`єкту комунальної власності, приміщення по вул.. Овдіївській, 5 у м. Ніжині він визначив не його законного власника - Ніжинську міську раду, та інших користувачів, які, за погодженням з нею, як власником цього приміщення, мають зареєстровані у встановленому Законом України «Про житлово-комунальні послуги» порядку речові права на нього, а саме відповідача - ТОВ «Аптека « 13», і який по стану на момент спірних відносин, не мав жодних речових прав відносно цього приміщення, а укладений з ним договір оренди припинив свою дію ще 31.12.2021 року.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції, безпідставно прийняв до уваги у якості належних доказів зроблені позивачем в односторонньому порядку розрахунки нарахувань, які, як вбачається, не місять у собі жодних зрозумілих для їх аналізу пояснень стосовно того, яким саме чином він визначив об`єми споживання теплової енергії, посилаючись при цьому на теплообчислювач МВТ - 2М НК за №13010545, який не має жодного відношення до особи відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції у своїх висновках, допустився значного відхилення від дотримання принців доказування та змагальності у судовому процесі та від практики застосування правових висновків Верховного Суду у питаннях щодо розгляду спорів, предметом яких є стягнення заборгованості за ЖКГ послуги, а саме висновки Верховного Суду викладені у постанові від 09.11.2016 року у справі №1238/8935/12.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Аптека № 13» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 року витребувано з господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/184/13-г (927/72/33) за позовом ТОВ «НіжинТеплоМережі» до ТОВ «Аптека № 13» про стягнення 101 215,80 грн. в межах справи за заявою фізичної особи-підприємця Коленченка О.О. до ТОВ «НіжинТеплоМережі» про порушення справи про банкрутство та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ «Аптека № 13» на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі № 927/184/13-г (927/72/23) до надходження матеріалів справи № 927/184/13-г (927/72/23) до Північного апеляційного господарського суду.

10.04.2023 року від господарського суду Чернігівської області на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду 28.03.2023 року надійшли матеріали справи № 927/184/13-г (927/72/23).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Аптека № 13» на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі № 927/184/13-г (927/72/23) залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Аптека № 13» на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі № 927/184/13-г (927/72/23) повторно залишено без руху.

21.04.2023 року на електронну адресу суду від скаржника надійшла заява про виконання ухвали суду, до якої додані докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів арбітражному керуючому Лященку Павлу Володимировичу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Аптека № 13» на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі № 927/184/13-г (927/72/23). Розгляд апеляційної скарги ТОВ «Аптека № 13» призначено на 14.06.2023 року. Вирішено інші процесуальні питання.

05.06.2023 року через відділ документообігу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ТОВ «Аптека № 13» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі № 927/184/13-г (927/72/23) - без змін.

Позивач зазначає, що твердження апелянта, викладені у апеляційній скарзі стосовно того, що відповідач не являється споживачем теплової енергії, не підтверджені належними та допустимими доказами та суперечать його ж доводам та нормативним посиланням в межах справи №927/141/21, що ставить під сумнів відповідність викладеного в апеляційній скарзі фактичним обставинам справи.

Що стосується неналежності укладання договору приєднання на постачання теплової енергії, та не що договір не містить електронного цифрового підпису, позивач зазначає, що текст даного договору було розміщено на офіційному сайті ТОВ «НіжинТеплоМережі» - 05.10.2021 року. Тому через 30 днів з моменту розміщення станом на 05.11.2021 року вважається укладеним типовий договір приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з ТОВ «Аптека № 13».

Вказані дії повністю узгоджуються з вимогами п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону №1060, якими визначено, що публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому, розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Текст договору приєднання на постачання теплової енергії, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «НіжинТеплоМережі» 05.10.2021 року повністю відповідає змісту типового договору приєднання, позивачем не вносились до нього ніякі зміни.

Також позивач зазначає, що рахунки на оплату послуг з теплопостачання відповідачу у справі формувались виключно у відповідності до показань загальнобудинкового лічильника та діючого тарифу на теплову енергію, встановленого Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради.

До кожного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії додається повний розрахунок суми боргу, в якому відображені всі розрахункові дані, які приймались позивачем при нарахуванні суми до сплати.

В свою чергу, позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано які саме первинні документи укладені між позивачем та відповідачем та не були подані позивачем на підтвердження нарахувань за теплову енергію.

Крім того, позивач вважає безпідставними посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 09.11.2016 року у справі №1238/8935/12, оскільки дана справа визначає правову позицію щодо встановлення факту надання послуг обслуговуючими компаніями (жеками), які надають інші послуги ніж постачання теплової енергії і дана позиція Верховного Суду була неодноразово змінена позиціями щодо обов`язку сплачувати за теплову енергію незалежно від наявності договору та інших формальних посилань.

06.06.2023 року на електронну адресу суду від апелянта надійшло клопотання на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 року.

В поданому клопотанні апелянт зазначив, що ТОВ «Аптека № 13» не має у складі учасників товариства осіб- громадян Російської Федерації та юридичних осіб, зареєстрованих відповідно до законодавства Російської Федерації.

Також апелянтом зазначено, що товариство не має своїм учасником, якому належало 10 і більше % у своєму статутному капіталі, осіб - представників Російської Федерації, та кінцевих беніфеціарних власників - представників Російської Федерації.

14.06.2023 року в судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по справі.

Представники відповідача в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також те, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача.

В судовому засіданні 14.06.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Чернігівської області від 19.02.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «НіжинТеплоМережі».

Постановою господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 року боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, виконуючим обов`язки ліквідатора банкрута призначено арбітражного керуючого Лященка П.В.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року постанову господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 скасовано, справу передано для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

В подальшому, до господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство ТОВ «НіжинТеплоМережі», надійшла позовна заява ТОВ «НіжинТеплоМережі» до ТОВ «Аптека № 13» про стягнення 101 215,80 грн., з яких 100 967,52 грн. - заборгованість по оплаті теплової енергії, поставленої у період 01.10.2021 року по 30.04.2022 року згідно договору № 046 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води від 04.11.2013року (з урахуванням індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії), 248,28 грн. - заборгованість по внесенню абонентської плати у період з 05.11.2021 по квітень 2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленої теплової енергії та невнесення плати за абонентське обслуговування.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 09.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/184/13-г (927/72/23

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року по справі № 927/184/13-г (927/72/23) позов ТОВ «НіжинТеплоМережі» до ТОВ «Аптека № 13» про стягнення 101 215,80 грн. задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Аптека № 13» на користь ТОВ «НіжинТеплоМережі» 101 215,80 грн. заборгованості та 2481,00 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи прийняте рішення місцевий суд зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач за отриману теплову енергію розрахувався частково на суму 27414,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням №838 від 10.01.2022 року на суму 14000,00 грн, №902 від 08.02.2022 року на суму 10000,00 грн, №791 від 21.12.2021 року на суму 3414,13 грн.

Також матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи становить 101215,80 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Аптека № 13» слід відмовити, а рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року по справі № 927/184/13-г (927/72/23) - залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, згідно Статуту ТОВ «НіжинТеплоМережі» предметом діяльності товариства, крім іншого, є виробництво та розподіл тепла.

04.11.2013 року між ТОВ «НіжинТеплоМережі» (Теплопостачальна організація) та ТОВ «Аптека №13» (Споживач) укладено договір № 046 на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води (надалі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання виробляти, транспортувати та постачати Споживачу теплову енергію на опалення забезпечувати гарячою водою, а Споживач зобов`язується сплачувати за надані комунальні послуги за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Тарифи на комунальні послуги змінюються за поданням Теплопостачальної організації до органів державної влади (місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в установленому діючим законодавством України порядку. Нові тарифи є обов`язковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод (пункт 1.2 договору)

Згідно п.1.3 Договору ціна цього Договору включає вартість виробництва, транспортування та постачання за цим Договором теплової енергії. Вартість виробництва, транспортування та постачання за цим Договором теплової енергії визначається на підставі встановлених тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та кількості спожитої теплової енергії, визначеної згідно з умовами цього Договору. Абонентська плата (умовно-постійна частина тарифу) у разі застосування двоставкових тарифів, в опалювальний та міжопалювальний періоди нараховується Теплопостачальною організацією та сплачується споживачем незалежно від наявності чи відсутності засобів (приладів) обліку теплової енергії.

Відповідно до п. 2.1. Договору теплова енергія виробляється, транспортується та постачається Споживачу для об`єктів перерахованих у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Опалювальна площа узгоджена між сторонами в Додатку № 1 до Договору та становить 308,2 кв.м.

Пунктом 3.2.3. Договору визначено, що Споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим Договором.

Відповідно до 6.1. Договору передбачено, що розрахунки за надану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання Споживач здійснює щомісячно у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим в установленому порядку тарифом та згідно з умовами цього договору. За письмовою згодою сторін можливі інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.2.20. Договору до обов`язків Споживача відноситься - щомісячно в терміни передбачені цим договором здійснювати розрахунки за теплову енергію у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, передбачених затвердженим в установленому порядку тарифом та згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 6.4. визначено, що розрахунки за надану теплову енергію для опалення та гарячу воду Споживач здійснює згідно умов цього Договору щомісячно до 1-го числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від того на який день тижня припадає 1-ше число місяця. Якщо 1-ше число місяця припадає на вихідний день, то розрахунок за надані послуги здійснюється в останній робочий день звітного місяця.

Відповідно до п.11.1 цей Договір діє до 31.12.2014 включно, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно пролонгованим з дня збігу попереднього строку його дії на наступний річний строк, якщо протягом останнього місяця строку дії договору від жодної зі сторін не надійшло заяви про відмову від нього.

Згідно з п.11.3 Договору, припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати вартості теплової енергії у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом.

Згідно з п.5.1. Договору облік споживання теплової енергії проводиться за показниками засобів (приладів) обліку або розрахунковим методом у відповідності до теплового навантаження вказаного у додатку № 1 цього договору з урахуванням середньої фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Облік спожитої гарячої води проводиться за показниками засобів (приладів) обліку або розрахунковим методом у відповідності до даних вказаних у додатку № 1 цього договору з врахуванням встановлених норм споживання (витрат) води та вимог діючих нормативно- правових актів України (норм, правил тощо) в сфері теплопостачання та "Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні", затверджений Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року.

Згідно з ч. 2 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до змісту частин 3, 4 та 7 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України «Про теплопостачання» від 02.05.2005 року №2633-IV відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Згідно зі ст. 1 цього Закону теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У офіційному виданні «Голос України» № 231 від 09.12.2017 року був опублікований Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (надалі по тексту - Закон).

Відповідно до п. 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017 року), та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до змісту положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги, послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 19 зазначеного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Аналіз даного Закону дає підстави для висновку, що він є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до абз. 1-3 ч. 5 ст. 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (в редакції від 01.05.2021 року) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (в редакції від 01.05.2021 року) договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 року внесено зміни до постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 року, які набрали чинності 01 жовтня 2021. Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ №830 від 21.08.2019 року, викладено в новій редакції.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021року) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (надалі по тексту- споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (надалі по тексту - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст.ст. 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (в редакції від 01.05.2021 року) послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом, 05.10.2021 року ТОВ «НіжинТеплоМережі» оприлюднив на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Згідно з п. 1 оприлюдненого ТОВ «НіжинТеплоМережі» Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

За змістом п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року (в редакції постанови КМУ Кабінету №1022 від 08.09.2021року) фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є в тому числі факт отримання послуги.

Згідно з п.п. 3, 8 цих Правил опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 18.10.2021 року №397 «Про початок опалювального сезону 2021-2022 роках на території Ніжинської територіальної громади Чернігівської області» встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» розпочати надання послуг з теплопостачання з 18.10.2021 року.

Розпорядженням міського голови м.Ніжин №73 від 07.04.2022 року «Про припинення опалювального сезону в Ніжинській територіальній громаді» вирішено ТОВ «НіжинТеплоМережі» припинити з 14.04.2022 року опалювальний сезон в Ніжинській територіальній громаді.

Таким чином, враховуючи вищевикладені приписи законодавства, якими врегулювано правовідносини у сфері надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що через відсутність відповідного рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування 05.10.2021року позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному веб-сайті Товариства Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, з 05.11.2021 року між позивачем та відповідачем укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Об`єкт, в який позивач здійснює постачання теплової енергії, зазначено у Додатку № 1 до Договору №046 від 04.11.2013 року - аптека №13 вул.Овдіївська,5, площа 308,2 кв.м.

Згідно Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Ніжина №13 від 18.08.2015, в редакції Додатковї угоди від 30.01.2018 року, укладеного між Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради (орендодавець), КП «Оренда комунального майна» (балансоутримувач) та ТОВ «Аптека №13» (орендар) орендодавець та балансоутримувач передають, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Ніжина нежитлове приміщення, загальною площею 318,1 кв.м, розміщене на першому поверсі вбудовано-прибудованого до п`ятиповерхового цегляного житлового будинку за адресою м.Ніжин, вул.Овдіївська,5.

Згідно Акту приймання-передачі від 18.08.2015 року орендодавець та балансоутримувач згідно з Договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина №13 від 18.08.2015 передали, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлове приміщення) загальною площею 318,1 кв.м, розміщене за адресою м. Ніжин, вул.Овдіївська,5.

Житловий будинок по вул.Овдіївська,5, м. Ніжин з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює ТОВ «НіжинТеплоМережі». Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача.

Так, згідно Акту прийняття в комерційну експлуатацію теплового лічильника від 09.10.2018 року введено в комерційну експлуатацію теплолічильник за адресою вул.Овдіївська,5 м.Ніжин. Державна повірка приладів проведена 26.07.2019. Дата проведення наступної державної повірки 3 квартал 2022 року. Згідно Акту прийняття в комерційну експлуатацію теплового лічильника від 07.10.2022 року введено в комерційну експлуатацію теплолічильник за адресою вул.Овдіївська,5 м.Ніжин. Державна повірка приладів проведена 09.09.2022. Дата проведення наступної державної повірки 3 квартал 2026 року.

Вищезазначене свідчить, що система опалення будинку по вул.Овдіївська,5 м.Ніжин приєднана до мереж централізованого теплопостачання, чим підтверджується факт споживання відповідачем теплової енергії при подачі теплової енергії в централізовану систему в опалювальний період.

Листом №01.1-23/6-1648 від 15.11.2022 року Ніжинська міська рада повідомила, що 18.08.2015 року між Ніжинською міською радою та ТОВ «Аптека №13» було укладено договір №13 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Ніжин (зі змінами згідно додаткової угоди від 30.01.2018 року, якою внесено зміни в частині орендодавця за договором з Ніжинської міської ради на Виконавчий комітет Ніжинської міської ради; постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 року у справі №927/855/18, згідно якої строк дії договору поновлено до 31.12.2020 року). Строк дії вказаного договору закінчився 31.12.2020 року, водночас, ТОВ «Аптека №13» не повернуло за актом приймання-передачі нежитлове приміщення площею 318 кв.м., розміщене на першому поверсі вбудовано-прибудованого до п`ятиповерхового цегляного житлового будинку за адресою м.Ніжин, вул.Овдіївська,5 та протягом періоду з 01.01.2021 року до теперішнього часу продовжує використовувати його у господарській діяльності.

Згідно листа №18 від 07.02.2023 року КП «Оренда комунального майна» Ніжинської міської ради Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека-13» відповідно до договору №13 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Ніжина від 18.08.2015 року орендувало нежитлове приміщення загальною площею 318,1 кв.м за адресою м.Ніжин вул.Овдіївська,5. Строк дії договору оренди закінчився 31.12.2020 року, проте нежитлове приміщення не звільнено та не передано балансоутримувачу по акту приймання-передачі. Починаючи з 01.01.2021 року по 01.06.2022 року відповідно до виставлених рахунків балансоутримувача за фактичне користування приміщенням ТОВ «Аптека №13» сплачено кошти в сумі 216717,32 грн. За період з 01.06.2022 року по 31.01.2023 року за ТОВ «Аптека-13» обліковується заборгованість за фактичне користування приміщенням у сумі 125569,58 грн. Орендар продовжує фактично використовувати комунальне майно для здійснення своєї господарської діяльності, при цьому не сплачує плату за фактичне користування.

Доказів відсутності опалення, або відключення від опалення споживача матеріали справи не містять.

Крім того, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Аптека № 13» було подано позов до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання поновленим договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина № 13 від 18.08.2015 року на приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, загальною площею 318,1 кв.м. Позов обґрунтовано тим, що у межах встановлених строків позивач звернувся із заявою до міського голови про продовження дії договору на тих самих умовах та на той самий строк, після закінчення строку дії договору позивач продовжує користуватися орендованим приміщенням, регулярно сплачує орендну плату. Даний позов прийнято до розгляду та розглянуто справу з винесенням рішення (справа №927/141/21).

Тобто, подаючи вказаний позов ТОВ «Аптека №13», як позивач, стверджувало, що користується приміщенням за адресою м.Ніжин вул.Овдіївська,5 і після закінчення строку договору оренди, тим більше сплачує за користування грошові кошти.

Однак, у справі №927/184-13-г(927/72/23) ТОВ «Аптека №13», як відповідач, факт користування приміщенням за адресою м.Ніжин вул.Овдіївська,5 вже заперечує.

Вказані твердження відповідача є суперечливими та не доводять його позиції в цій справі.

Згідно п. 2 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг від 22.11.2018 року № 315 опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря; розрахунковий період - установлений договором період надання комунальних послуг, тривалість якого не перевищує календарний місяць, на кінцеву дату якого визначається загальний обсяг споживання відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку та здійснюється розподіл між споживачам на цю саму дату. Усі показники вимірювання, зазначені у цій Методиці, що визначають обсяг спожитої комунальної послуги, відносяться до розрахункового періоду.

Відповідно до п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року (в редакції постанови КМУ Кабінету №1022 від 08.09.2021 року) розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна), шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; - частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; - та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

В ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 30 Типового індивідуального договору визначено, що Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 року, № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://ntmteplo.com.ua.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://ntmteplo.com.ua (пункт 31 Типового індивідуального договору).

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради №380 від 07.10.2021 року встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» тарифи на теплову енергії, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Згідно з п. 32 Типового індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

В ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Відповідно до підпункту 11 п. 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, Споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з абзацом 4 пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Згідно з п. 11 Типового індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (надалі по тексту - Методика розподілу).

На підтвердження обсягів та вартості наданих послуг позивачем надано до матеріалів справи копії рахунків-фактур (а.с.22-34) та розрахунки нарахувань на підставі приладів обліку (а.с.35-38) за період з 01.10.2021 року по 30.04.2022 року. Так, позивачем у вказаний період було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 128381,65 грн та здійснено нарахування послуг з абонентського обслуговування на суму 248,28 грн.

За приписами п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п.п. 32, 34, 41 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено місцевим судом відповідач за отриману теплову енергію розрахувався частково на суму 27414,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням №838 від 10.01.2022 на суму 14000,00 грн, №902 від 08.02.2022 на суму 10000,00 грн, №791 від 21.12.2021 на суму 3414,13 грн.

Вказані дії відповідача щодо оплати рахунків за поставлену теплову енергію суд також розцінює як факт приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору).

Апеляційний суд вважає вірним висновок місцевого суду, що заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи становить 101215,80 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ст. 86 Господарського процесуального кодексуУкраїни суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі №927/184/13-г (927/72/23) у даній справі прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 13» на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі №927/184/13-г (927/72/23) - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 06.03.2023 року у справі №927/184/13-г (927/72/23) - залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу №927/184/13-г (927/72/23) повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 21.06.2023 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков