ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" червня 2023 р. Справа№ 873/97/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Ходаківська І.П.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Бонтлаб В.В.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ПОТІЧОК»

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023

у справі № 873/97/23 (третейська справа №50/22) (суддя Мамченко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ПОТІЧОК»;

2. ОСОБА_1 ;

3. ОСОБА_2

про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань

В С Т А Н О В И В :

У Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР») із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ПОТІЧОК» (ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, 30 % річних, штрафу у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання договірних зобов`язань.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі № 50/22 позов ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» задоволено частково. Закрито провадження у цій справі в частині стягнення індексації ціни товару (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, відсотків річних та частково суми основної заборгованості у загальному розмірі 6 201 000, 00 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» суму заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за договором поставки товару №11/22/ЗЛ від 30.11.2021 у розмірі 5 026 299, 24 грн, а також третейський збір у сумі 25 500 грн.

ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у справі № 50/22. Скарга обґрунтована посиланням на неукладеність третейської угоди та наявність підстав для визнання недійсним договору, в якому міститься третейське застереження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 справі за заявою ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у справі № 50/22 присвоєно № 873/97/23 та передано її головуючому судді (судді-доповідачу) Греку Б.М.

У зв`язку з самовідводом судді Грека Б.М. (ухвала від 08.05.2023) за розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/396/23 від 10.05.2023 був призначений та проведений повторний автоматизований розподіл судової справи № 873/97/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023 для розгляду справи № 873/97/23 визначено суддю Ходаківську І. П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 вищезазначену заяву ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК» прийнято та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2023.

У судове засідання, призначене на 14.06.2023, з`явився представник ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», який заперечив проти задоволення заяви і просив відмовити в її задоволенні.

У судове засідання, призначене на 14.06.2023, представники ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились. Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Предметом розгляду в цій справі є заява про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22.

За частинами третьою, четвертою статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду визначений положеннями частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України, у зв`язку з чим заявнику при зверненні до компетентного суду з відповідною заявою необхідно довести їх наявність.

Згідно з частиною першою статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (частина друга статті 350 ГПК України).

Аналогічні положення містяться також і у статті 51 Закону України "Про третейські суди", пунктом 3 частини третьої якої визначено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване у разі якщо склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону.

За частиною шостою статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (пункт 5 рішення Конституційного Суду України від 24.02.2004 № 3-рп/2004).

Функціонування третейських судів в Україні та можливість передачі на їх розгляд спорів у сфері цивільних і господарських правовідносин базується не лише на принципах національного, а й міжнародного права (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України у справі про завдання третейського суду від 10.01.2008 № 1-рп/2008).

Одним із таких принципів (гарантій) є розгляд справи законним складом суду, який виражає правомірність участі судді у розгляді конкретної справи.

Законодавчі вимоги до складу третейського суду та порядку його формування у третейській справі урегульовані Законом України "Про третейські суди".

Статтею 4 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейський суд утворюється та діє на принципах законності; незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові; рівності всіх учасників третейського розгляду перед законом і третейським судом; змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; обов`язковості для сторін рішень третейського суду; добровільності утворення третейського суду; добровільної згоди третейських суддів на їхнє призначення чи обрання у конкретній справі; арбітрування; самоврядування третейських суддів; всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спорів; сприяння сторонам у досягненні ними мирової угоди на будь-якій стадії третейського розгляду.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Згідно з частиною четвертою статі 10 Закону України "Про третейські суди" порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюється цим Законом та регламентом третейського суду.

Регламент третейського суду повинен визначати, зокрема, порядок формування складу третейського суду. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів (частина п`ята статті 10 Закону України "Про третейські суди").

Крім того положеннями частини першої статті 11 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що третейські суди вирішують спори на підставі Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України.

Відтак, законодавцем на третейські суди при здійсненні судочинства покладено обов`язок дотримання не лише загальних вимог, передбачених положеннями Закону, але також і вимог, які передбачені іншими нормативно-правовими актами України та безпосередньо регламентом третейського суду щодо окремих питань діяльності цього органу саме як суду. Водночас недотримання третейським судом нормативно-правових актів та власного Регламенту дає підстави для сумнівів у законності та незалежності діяльності такого суду, а також щодо рівності сторін перед таким судом.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Згідно із частинами першою, другою статті 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Отже, визначення та призначення судді у конкретній третейській справі має відбуватися з дотриманням порядку призначення судді для розгляду справи, визначеного Регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Тобто вимога щодо розгляду справи судом, встановленим законом, яка, застосовна до розгляду справ третейським судом, окрім іншого, передбачає дотримання вимог щодо призначення складу суду у конкретній справі, а, отже, вимагає перевірки легітимності участі судді у розгляді відповідної.

У пункті 9.2 договору поставки товару № 11/22/ЗЛ від 30.11.2021 та пункті 6.2 договорів поруки № П/11/22/ЗЛ від 04.05.2022 сторонами погоджено, що третейський розгляд у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським судом відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди.

Згідно із пунктом 1 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків формування складу третейського суду в постійно діючому Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом. Якщо інше не передбачено третейською угодою справа розглядається одним суддею.

Пунктом 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків визначено, що якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви голова третейського суду або заступник повинен призначити суддю.

Статтею 9 Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків визначено, що голова третейського суду з питань, що належить до його повноважень, видає накази і розпорядження.

Системний аналіз наведених положень Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків та Положення свідчить, що формування складу суду - визначення та призначення судді у конкретній третейській справі, спір, в якій підлягає розгляду суддею одноособово, віднесено до повноважень голови третейського суду або його заступника, який з цього приводу видає розпорядження.

Такі положення зазначеного Регламенту узгоджуються із приписами статей 16, 17 Закону України "Про третейські суди", якими унормовано порядок формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді. Разом з тим недотримання таких вимог свідчить про порушення вимог законності формування складу третейського суду, яка в тому числі також є одним із принципів на яких за статтею 4 Закону України "Про третейський суд" утворюється і діє третейський суд.

У цій справі розгляд третейської справи за позовом та оскаржене рішення третейського суду ухвалено третейським суддею Мамченко Ю.В.

Підставою здійснення розгляду справи третейським суддею Мамченко Ю.В. визначено розпорядження голови Третейського суду при Асоціації українських банків Жукова А. М. у справі № 50/22 (а.с. 86 третейської справи).

Однак зі змісту наявного в третейській справі розпорядження голови Третейського суду про призначення складу третейського суду вбачається, що зазначене розпорядження не містить відомостей щодо номеру та дати видачі відповідного розпорядження у справі. Тобто, в розпорядженні голови Третейського суду відсутні такі реквізити як номер та дата видачі розпорядження.

Відтак неможливо достеменно встановити дату прийняття такого розпорядження, дотримання Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків 5-тиденного строку, передбаченого пунктом 2 статті 17 його Регламенту і, як наслідок, дотримання таким судом принципів законності та незалежності при формуванні складу суду.

Водночас суд враховує, що 18.06.2015 наказом Міністерства юстиції України №1000/5 затверджені Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила № 1000/5), які регламентують порядок та правила ведення діловодства, в тому числі вимоги щодо створення та оформлення ними організаційно-розпорядчих документів.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Водночас, відповідно до пункту 11 глави 1 розділу ІІ Правил № 1000/5 оформлення реквізитів організаційно-розпорядчої документації та порядок їх розташування здійснюються з урахуванням вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. ДСТУ 4163-2020", прийнятого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163-2020).

Пунктом 1.2. ДСТУ 4163-2020 визначено, що цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів.

За пунктом 4.4. ДСТУ 4163-2020 документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04), назва виду документа (09) (не зазначають на листах), дата документа (10), реєстраційний індекс документа (11), заголовок до тексту документа (19), текст документа (20), підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).

Дата документа - це, відповідно, дата його підписання, затвердження, прийняття, реєстрації або складення. Реєстраційний індекс документа складається з порядкового номера цього документа в межах групи документів, що реєструють, який доповнюється індексами, що застосовують в юридичній особі, зокрема індексом за номенклатурою справ, структурного підрозділу, кореспондентів, посадових осіб, які розглядають або підписують документ, виконавців, питань діяльності яких стосується документ (пункти 5.10., 5.11. ДСТУ 4163-2020).

Пунктами 4.1.4, 4.1.10 Національного стандарту України "Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять" ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 № 97 (далі - ДСТУ 2732:2004) визначено, що дата (службового) документа це реквізит службового документа, який свідчить про час створення і (або) підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування службового документа; реквізит (службового) документа це інформація, зафіксована в службовому документі для його ідентифікування, організування обігу і (або) надання йому юридичної сили.

Схоже визначення поняття змісту реквізиту службового документа закріплено у пункті 2 розділу І Правил № 1000/5, який визначає реквізит службового документа як обов`язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно з пунктом 3.12 ДСТУ 2732:2004 юридична сила (службового документа) це властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Отже, дата та реєстраційний індекс розпорядження є обов`язковим реквізитами розпорядження як організаційно-розпорядчого документа, наявність належного оформлення яких надає йому юридичної сили, а в зворотному випадку - відсутність таких обов`язкових реквізитів (їх не зазначення) свідчить, що такого документа немає юридичної сили.

До того ж, як свідчить зміст пункту 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, саме з наявністю такого реквізиту розпорядження голови третейського суду про призначення складу третейського суду як дата, пов`язується можливість перевірки та надання оцінки дотримання порядку визначення складу суду для розгляду конкретної третейської справи, адже саме дата розпорядження дозволяє перевірити та визначити наявність у третейського судді повноважень на вчинення процесуальних дій у третейській справі з відповідної дати.

Відсутність у розпорядженні голови Третейського суду при Асоціації українських банків таких реквізитів як дата його видачі та реєстраційний індекс (номер) ставить під обґрунтований сумнів юридичну силу такого документа та позбавляє можливості перевірити й достеменно встановити момент набуття повноважень (компетенції) третейським суддею для розгляду конкретної справи.

За цих умов, склад суду, яким здійснено розгляд третейського спору за наявності відповідних обставин не може бути визнано таким, що відповідає вимогам статей 16 - 19 Закону України "Про третейські суди".

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 23.02.2023 у справі № 873/88/22, від 09.05.2023 у справі № 873/9/23, від 24.05.2023 у справі №873/30/23.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі № 50/22 відповідно до положень пункту 4 частини другої статті 350 ГПК України та пункту 4 частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди".

З урахуванням наведеного, заява ТОВ «ТЕРРА-ПОТІЧОК» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22 підлягає задоволенню.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР».

Керуючись статтями 129, 234, 235, 349-351 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ПОТІЧОК» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі № 50/22.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (41000, Сумська обл., Шосткинський р-н, місто Середина-Буда, вул. Вокзальна, будинок 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА-ПОТІЧОК» (78301, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, село Джурів, вул. Шевченка Т., будинок 16 , корпус а, ) 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Матеріали третейської справи № 50/22 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку та в строки, встановлені частинами 3-5 статті 351 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано - 19.06.2023.

Суддя І.П. Ходаківська