ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/479/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Руденко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Комплект Консалт"

про стягнення 20799,54 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Комплект Консалт" 20799,54 грн., з яких: 17598,57 грн. заборгованість за договором оренди частини нерухомого майна №252 від 01.09.2021р., 1302,87 грн. інфляційних, 1646,10 грн. пені, 252,00 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду від 10.04.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 09.05.2023.

Ухвалою суду від 09.05.2023р. відкладено розгляд справи по суті на 01.06.2023р.

В судовому засіданні 01.06.2023р. судом оголошено перерву до 07.06.2023р.

07.06.2023р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 17598,57 грн. заборгованості з орендної плати, 1302,87 грн. інфляційних, 1220,84 грн. пені, 252,00 грн. 3% річних.

Також, позивачем до заяви додано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу - копії: договору про надання правничої допомоги від 24.02.2023р., рахунку, платіжної інструкції (а.с.63-77).

В судовому засіданні 07.06.2023р. суд розглянув заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, за результатами розгляду якої суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду, враховуючи наступне.

Згідно п.2 ч.2 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд даної справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, а тому всі процесуальні дії мали бути вчинені позивачем до початку першого судового засідання, яке відбулося 01.06.2023р.

Статтею 118 ГПК України обумовлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Заяву позивача в частині долучення доказів понесених витрат на правничу допомогу судом задоволено. Подані документи долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 07.06.2023р. судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.09.2021р. сторонами було укладено договір оренди частини нерухомого майна № 252.

За умовами договору орендна плата за місяць складає 3194,31 грн.

Позивач вказує, що за період дії договору оренди відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконував, розрахунків за оренду майна не проводив, комунальні послуги не компенсував, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 17598,57 грн.

15.12.2022 року позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання договору та вимогу про сплату заборгованості з актом звірки взаємних розрахунків за договором, яку відповідач не виконав.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував до стягнення з відповідача 1302,87 грн. інфляційних, 1646,10 грн. пені, 252,00 грн. 3% річних.

Представник позивача в засідання суду нез`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Комплект Консалт" свого представника у судове засідання не направило, ухвала суду, направлена на адресу відповідача, вказану в ЄДРПОУ, повернулась неврученою, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.49-50).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала суду направлена на електронну пошту відповідача: www.bcc-ua.com, та на адресу проживання засновника ТОВ "Бізнес Комплект Консалт" - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка отримана останнім 18.05.2023р. (а.с.59).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу за його адресою та адресою засновника, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки представника останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист.

Також суд враховує, що саме відповідач наділений правом отримувати вчасно адресовану йому поштову кореспонденцію та несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та неповідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у строк, встановлений ст.165 ГПК України, а також беручи до уваги, що явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд на підставі ч.9 ст.165 ГПК України вирішує справу за відсутності представників сторін та за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ- Житомир" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Комплекс Консалт" (орендар) було укладено договір оренди частини нерухомого майна №252, згідно п.1.1 якого орендодавець зобов`язується надати, а Орендар прийняти в строкове платне користування частину об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, буд. 9.

Відповідно до п.1.2 договору загальний розмір приміщення складає 22,81 кв.м.

Згідно п. 4.1. договору орендна плата за місяць складає 3194,31 грн. з розрахунку 140,04 грн. за 1 кв. м. (в т.ч. ПДВ). Розмір орендної плати може регулюватися орендодавцем, при цьому орендодавець повинен повідомити орендаря в письмовій формі про зміну розміру орендної плати.

Пунктом 4.1.1 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця авансом не пізніше 5 числа кожного місяця на підставі рахунку за повний обсяг обумовлених договором платежів. Датою оплати є дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Починаючи з другого місяця користування приміщенням, орендна плата сплачується орендарем авансом на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5 числа поточного місяця (п.4.4 договору).

Згідно п.4.5 договору орендар компенсує орендодавцю витрати за одержані послуги з користування електричною енергією, питною водою, водовідведенням та іншими послугами (використання внутрішніх комунікацій/мереж: електричних, телефонних, водопровідних, каналізаційних, тощо), які отримує орендодавець ззовні від третіх осіб (постачальників). Компенсаційні нарахування за надані послуги проводяться орендодавцем в кінці звітного місяця за фактично використані орендарем послуги.

Відповідно до п.5.4 договору за прострочення платежів по орендній платі понад 5 календарних днів орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день затримки платежу. Сплата грошових санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язання.

Приміщення площею 22,81 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Вітрука, буд.9, було передане в оренду на підставі акту приймання - передачі від 01 вересня 2021 року (а.с.14).

Додатковою угодою №1 від 20.06.2022р., у зв`язку з воєнним станом в Україні, сторони домовились звільнити орендаря від сплати орендної плати з 24.02.2022р. по 31.03.2022 року в повному обсязі. Інші платежі сплачуються орендарем відповідно до договору (а.с.15).

В період січень-грудень 2022р. (за винятком періоду з 24.02.2022р. по 31.03.2022р.) позивачем виписано акти наданих послуг оренди та компенсації за комунальні послуги на загальну суму 31816,58 грн. (а.с.16-26).

За даними позивача, відповідачем за період користування орендованим майном у 2022 році, було здійснено оплату на загальну суму 12947,73 грн. (а.с.27-28а) і розмір боргу останнього станом на 30.11.2022р. склав 18904,19 грн.

15 грудня 2022 року позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату заборгованості за договором оренди частини нерухомого майна №252 від 01 вересня 2021 року з уточненням суми боргу, акт звірки взаємних розрахунків за договором та повідомлення про дострокове розірвання договору (а.с.29-32).

Вказаний лист повернений відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.36).

24.01.2023р. позивач повторно направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості, акти звіряння, повідомлення про розірвання договору, а також рахунки на оплату орендної плати, акти наданих послуг (а.с.33-35).

Даний лист відповідач отримав 25.02.2023р., однак вимог позивача не виконав і заборгованість не сплатив.

15.12.2022 року в рахунок погашення існуючого боргу списано кошти в розмірі 1305,62 грн., які були сплачені відповідачем авансовим платежем в моменту укладення договір оренди, в зв`язку з чим розмір заборгованості склав 17598,57 грн.

У зв`язку з непроведенням відповідачем розрахунків за надані послуги з оренди, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Комплект Консалт" 20799,54 грн., з яких: 17598,57 грн. заборгованість за договором оренди, 1302,87 грн. інфляційних, нарахованих за період червень 2022р. - січень 2023р., 1646,10 грн. пені, нарахованої за період з 06.10.2022р. по 10.03.2023р. та 252,00 грн. 3% річних, нарахованих за період з 07.06.2022р. по 10.03.2023р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини оренди на підставі договору оренди частини нерухомого майна №252 від 01.09.2021р.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 4.1, 4.4 договору сторони погодили, що орендна плата за місяць складає 3194,31 грн. та сплачується орендарем не пізніше 5 числа поточного місяця.

Пунктом 4.5 договору визначено, що орендар компенсує орендодавцю витрати за одержані послуги з користування електричною енергією, питною водою, водовідведенням та іншими послугами (використання внутрішніх комунікацій/мереж: електричних, телефонних, водопровідних, каналізаційних, тощо), які отримує орендодавець ззовні від третіх осіб (постачальників).

Як свідчать матеріали справи, позивачем нараховано відповідачу за період січень-грудень 2022р. (за винятком періоду з 24.02.2022р. по 31.03.2022р.) вартість послуг оренди та компенсації за комунальні послуги на загальну суму 31816,58 грн. (а.с.16-26).

Відповідач провів оплату на загальну суму 14253,35 грн.

За таких обставин, розмір заборгованості відповідача склав 17598,57 грн.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за оренду покладено на відповідача, і останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 17598,57 грн. заборгованості за договором оренди та задовольняє їх в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 1302,87 грн. інфляційних, нарахованих за період червень 2022р. - січень 2023р., 1646,10 грн. пені, нарахованої за період з 06.10.2022р. по 10.03.2023р. та 252,00 грн. 3% річних, нарахованих за період з 07.06.2022р. по 10.03.2023р. (розрахунки - а.с.5-9) суд зазначає наступне.

За статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що нарахування сум річних та інфляційних позивачем здійснено окремо на кожен місячний платіж, в який включено орендну плату та компенсацію витрат на комунальні послуги.

Разом з тим, суд звертає увагу, що приписи п.4.5, якими передбачено компенсацію витрат на електро-, водопостачання, водовідведення та ін., не містять чітких строків проведення розрахунків, а тому розрахунки сторін в цій частині мають регулюватися приписами ч.2 ст.530 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Як свідчать матеріали справи, рахунки на оплату та акти наданих послуг, у тому числі на компенсацію витрат, позивач надіслав відповідачу з листом-вимогою 24.01.2023р., який відповідач отримав 25.02.2023р. (а.с.33-34).

Виходячи з приписів ч.2 ст.530 ЦК України, прострочення з оплати витрат на електро-, водопостачання, водовідведення та ін. виникло у відповідача лише з 07.03.2023р. (з урахуванням приписів ч.5 ст.254 ЦК України), а тому нарахування річних та інфляційних на заборгованість з компенсації витрат слід проводити саме з вказаної дати.

Здійснивши власний розрахунок річних та інфляційних втрат, з урахуванням вихідних даних позивача та встановлених судом обставин, суд зазначає, що загальний розмір інфляційних та річних, які правомірно підлягають до заявлення, є більшим ніж заявлено до стягнення позивачем.

За таких обставин, стягненню підлягають визначені позивачем суми, а саме 1302,87 грн. інфляційних та 252,00 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.5.4 договору за прострочення платежів по орендній платі понад 5 календарних днів орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день затримки платежу. Сплата грошових санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язання.

Згідно розрахунку позивача, ним нараховано пеню на заборгованість з орендної плати та компенсації витрат.

Однак, приписами договору оренди сторони не передбачили стягнення пені за прострочення оплати витрат на електро-, водопостачання, водовідведення та ін., а тому нарахування пені на заборгованості в частині компенсації витрат є безпідставним.

Окрім того, під час здійснення нарахування пені, позивач не врахував, що за приписами п.5.4 договору пеня нараховується за прострочення платежів по орендній платі понад 5 календарних днів, і здійснив розрахунок, виходячи з умов п. 4.4 договору.

Врахувавши умови п. 5.4 договору, суд здійснив власний розрахунок пені на заборгованість з орендної плати в межах періоду з 11.10.2022р. по 10.03.2023р. та з 11.11.2022р. по 10.03.2023р., згідно якого обґрунтованим є розмір пені в сумі 1185,83 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

В стягненні 460,27 грн. пені суд відмовляє, в зв`язку з безпідставністю її нарахування.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 20339,27 грн., з яких: 17598,57 грн. заборгованості, 1302,87 грн. інфляційних, 252,00 грн. 3% річних, 1185,83 грн. пені.

В стягненні 460,27 грн. пені суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 2624,61 грн., сплачений з задоволених позовних вимог в розмірі 20339,27 грн., покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення таких витрат позивач надав суду копії: договору про надання правової допомоги №19 від 24.02.2023р., підписаного з адвокатом Сірою А.В., ордеру на надання правничої допомоги №1042638 від 24.02.2023р., платіжної інструкції № від 08.03.2023р. про сплату 5000,00 грн. (а.с.37, 70-72).

Згідно п.4.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що розмір гонорару по даному договору визначається у твердій грошовій сумі з наступного розрахунку:

- за супроводження справи, визначеної в п.1.1 договору, у суді першої інстанції розмір гонорару складає 5000,00 грн.

Згідност.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Втім, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З огляду на приписи п.3 ч.4 ст.129 ГПК України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4889,36 грн., розрахованих виходячи із розміру правомірно заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Комплект Консалт" (10025, м.Житомир, вул.Вітрука, 9 оф.216, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" (10025, м.Житомир, вул.Вітрука, 9, ):

- 17598,57 грн. заборгованості,

- 1302,87 грн. інфляційних,

- 252,00 грн. 3% річних,

- 1185,83 грн. пені,

- 2624,61 грн. - витрат по сплаті судового збору,

- 4889,36 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.06.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

- позивач: ел.пошта: ;

- відповідач: ел.пошта: www.bcc-ua.com,

2 - засновнику ТОВ "Бізнес Комплект Консалт" ОСОБА_1 ( рек. з повід.: АДРЕСА_1 )