ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3624/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна газопостачальна компанія (18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Надпільна, буд. 261, оф. 209, )

про стягнення 4802903,26 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Остапов В.В., в порядку положень про самопредставництво

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна газопостачальна компанія про стягнення 4802903,26 грн., з яких: 3474799,38 грн. основного боргу, 664495,88 грн. пені, 587067,21 грн. інфляційних втрат та 76540,79 грн. 3% річних.

Позовні вимоги ДП АМПУ в особі Чорноморської філії ДП АМПУ обґрунтовані наявністю надмірно сплаченої суми попередньої оплати на користь відповідача за договором купівлі-продажу природного газу №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016.

Ухвалою суду від 02.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 25.01.2023 о 16:30. Підготовче засідання 25.01.2023 о 16:30 не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Господарського суду Одеської області. Ухвалою суду від 02.02.2023 підготовче засідання призначено на 28.02.2023 о 12:45.

21.02.2023 за вх.№5536/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне:

- відповідач зазначає, що сторони сумлінно виконували взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, проте наразі ТОВ Центральна газопостачальна компанія перебуває у скрутному фінансовому становищі з початку повномасштабного вторгнення рф, так як занадто багато споживачів зупинили свою діяльність та не розрахувались перед відповідачем, що призвело до виникнення кредиторської заборгованості кінцевих споживачів, окрім того деякі газовидобувні компанії перестали відгружати природний газ на попередньо оплачені відповідачем кошти, що призводить до того, що загальна кредиторська заборгованість відповідача складає понад 50 млн. грн., проте відповідач робить все можливе задля вирішення даної проблеми;

- відповідач зауважує, що в умовах сьогодення ТОВ Центральна газопостачальна компанія продовжує працювати на 20-30%; відповідач наголошує, що настання форс-мажорних обставин 24.02.2022 є загальновідомою та не підлягає додатковому доказуванню, відтак, на думку відповідача нарахування будь-яких штрафних санкцій в період дії військового стану є безпідставним та неправомірним; окрім того, відповідач наголошує на тому, що окрім військового стану, 12.03.2020 були введені карантині заходи, які унеможливлювали повноцінну роботу відповідача; на переконання відповідача строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

22.02.2023 за вх.№5740/23 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач вказує:

- позивач наголошує, що збройна агресія російської федерації не є форс-мажорною обставиною відносно зобов`язання з повернення переплати, тобто коштів позивача, які в якості авансу отримав відповідач, якщо відсутня така ознака як причинно-наслідковий зв`язок між військовою агресією та неможливістю погасити борг; введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами;

- позивач зазначає, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності; не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів; отже, на думку позивача непідтверджене твердження відповідача про важке фінансове положення відповідача не може вважатися форс-мажором;

- позивач вказує, що будь-яких доказів, які б підтверджували об`єктивні перешкоди для належного виконання зобов`язання за спірним договором, відповідачем до матеріалів справи не надано; таким чином, доводи відповідача щодо дії та впливу форс-мажорних обставин на спірні правовідносини є необґрунтованими.

У підготовчому засіданні 28.02.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 16.03.2023 о 10:15. Підготовче засідання 16.03.2023 о 10:15 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 21.03.2023 підготовче засідання призначено на 04.04.2023 о 15:40. У підготовчому засіданні 04.04.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.05.2023 о 10:15. У судовому засіданні 11.05.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 31.05.2023 о 12:40.

У судовому засіданні 31.05.2023 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання 31.05.2023 відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/3624/22 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 31.05.2023 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 31.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

30.11.2016 між Державним підприємством Адміністрація морських портів України (споживач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Центральна газопостачальна компанія (постачальник, відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу №105-В-АМПУ-16, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати покупцю природний газ у власність (надалі - газ або товар), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах даного договору; цей договір надає можливість постачальнику постачати природний газ філіям споживача; найменування, адреси та коди ЕІС філій споживача наведені в додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору; газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для власних потреб.

Відповідно до п.п. 2.1-2.3 договору за цим договором у 2017 році постачальник зобов`язується передати, а споживач зобов`язується оплатити та прийняти газ в обсягах відповідно до даних, наведених у додатку №2, що є невід`ємною частиною цього договору. Для кожної філії добовий розподіл запланованого обсягу продажу газу здійснюється, виходячи з середньодобового обсягу передачі газу (далі - Середньодобовий обсяг передачі). Середньодобовий обсяг передачі газу визначається шляхом ділення місячного запланованого обсягу продажу газу на кількість днів роботи газоспоживного обладнання у відповідному місяці. Можливі зміни квартальних та місячних обсягів поставки газу встановлюються за погодженням сторін шляхом підписання додаткових угод до даного договору. За розрахункову одиницю поданого газу приймається один кубічний метр, приведений до стандартних умов (Т-20 град.С. Р = 101,325 КПа/760 мм.рт.ст.).

Згідно з п.2.5 договору обсяг газу та строки його поставки визначаються та узгоджуються на кожен місяць шляхом подання споживачем заявки постачальнику на заведення лімітів природного газу (далі - заявка). Заявка, завірена печаткою споживача, подається постачальнику у письмовій формі поштою або з використанням факсу та інших засобів електронного зв`язку до 12-00 години 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу. Постачальник зобов`язаний протягом одного робочого дня з моменту отримання заявки, підтвердити споживачу її прийняття до виконання (шляхом використання факсу або інших засобів електронного зв`язку) або відхилити її з наданням обґрунтованих письмових пояснень споживачу щодо неможливості прийняття до роботи даної заявки. На підставі заявки споживача, підтвердженої постачальником, у постачальника виникають зобов`язання щодо поставки газу, а у споживача виникають зобов`язання щодо оплати отриманого газу.

У відповідності до п.п. 2.6-2.7 договору коригування обсягів газу протягом місяця поставки визначається та узгоджується шляхом подання споживачем постачальнику заявки на коригування лімітів газу у відповідному місяці (у спосіб, зазначений для подання заявки) з 1-го до 24-го числа місяця поставки включно. Підтвердження або відхилення постачальником заявки споживача на коригування лімітів газу відбувається аналогічно підтвердженню (відхиленню) заявки, зазначеному у п.2.5 цього договору. Відкориговані протягом місяця поставки газу не повинні перевищувати договірні обсяги газу у відповідному місяці, зазначені у відповідних додатках до цього договору. Коригування договірних обсягів газу та періодів поставки газу узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до даного договору.

За п.3.4 договору приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачу у відповідному місяці, оформляється щомісячними актами приймання-передачі товару та видатковими накладними. Кількість газу, поставленого споживачу, підтверджуються щомісячними актами приймання-передачі товару та видатковими накладними, які підписуються повноважними представниками постачальника і споживача та газотранспортної організації.

Згідно з п.4.1 договору визначення ціни товару відбувається наступним чином: ціна газу декларується постачальником у вигляді додаткової угоди до цього договору, що надсилається у двох примірниках уповноваженій особі споживача не пізніше 12:00 години 18 числа місяця, що передує розрахунковому; обидва примірника додаткової угоди повинні бути підписані уповноваженою особою постачальника з проставленням печатки постачальника; у разі згоди споживача з ціною, визначеною у додатковій угоді. Постачальнику направляється заявка відповідно до п.2.5 цього договору та другий примірник додаткової угоди, підписаний з боку споживача: у разі, якщо ціна, визначена у додатковій угоді, не задовольняє споживача, договір вважається призупиненим, відповідно до розділі 9 цього договору; уповноважена особа споживача сповіщає про відхилення додаткової угоди уповноважену особу постачальника у будь-який спосіб до 12:00 години 20 числа місяця, що передує розрахунковому.

Відповідно до п.5.1-5.2 договору оплата за поставлений споживачу газ здійснюється на умовах попередньої оплати до 1 числа відповідного розрахункового періоду сплачується обсяг замовленого газу, відповідно заявки, за умови отримання рахунку від постачальника, який надається у термін, достатній для проведення банківських розрахунків з можливістю надходження грошових коштів на рахунок постачальника до 1 числа відповідного розрахункового періоду. Рахунок на оплату надається споживачу постачальником електронними засобами передачі інформації (електронною поштою або з використанням факсу) та у письмовій формі поштою. До оплати Споживач приймає той примірник рахунку на оплату, який він отримає першим. У разі здійснення коригування лімітів газу в бік збільшення, остаточний розрахунок проводиться за фактом споживання газу до 5 числа місяця наступного за місяцем передачі газу. У разі здійснення коригування лімітів газу в бік зменшення, постачальник перераховує на рахунок споживача надмірно сплачену попередню оплату за газ до 5 числа місяця наступного за місяцем передачі газу. Датою оплати споживачем газу є дата надходження грошових коштів на рахунок постачальника.

Пунктом 5.4 договору визначено, зокрема, що кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

За п.п. 7.1-7.3 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності). Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього договору. Відповідальність сторін за порушення зобов`язань по цьому договору визначається положеннями Цивільного та Господарського кодексів України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють правовідносини, які пов`язані з такими порушеннями, та умовами цього договору.

У відповідності до п.п. 7.5-7.6 договору сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до п.п. 8.2, 8.3, 8.5 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 10 (десять) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим відповідним компетентним органом. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання або припинення обставин непереборної сили позбавляє сторони посилатись на них. У випадку, якщо споживачем сплачена постачальнику попередня оплата за товар і почали діяти обставини непереборної сили, а постачальник не приступив до поставки товару, постачальник зобов`язується за вимогою споживача протягом 3 (трьох) банківських днів повернути споживачу сплачену попередню оплату/невикористану частину попередньої оплати.

За п.12.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Додаток №1 до договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 визначає найменування, адреси та коди ЕІС філій.

Додаток №2 до договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 визначає обсяг закупівлі газу на 20117 рік.

16.12.2016 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01 січня 2017 року ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 6283,33 грн., окрім того: 1256,67 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7540 грн.

23.03.2017 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №2, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01 квітня 2017 року ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 5566,67 грн., окрім того: 1113,33 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6680 грн.

25.04.2017 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01 травня 2017 року ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 5283,33 грн., окрім того: 1056,67 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6340 грн.

23.05.2017 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №4, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01 червня 2017 року ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 5733,33 грн., окрім того: 1146,67 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6880 грн.

22.08.2017 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №5, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01 вересня 2017 року ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 6016,67 грн., окрім того: 1203,33 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7220 грн.

22.09.2017 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №6, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01 жовтня 2017 року ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 6983,33 грн., окрім того: 1396,67 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 8380 грн.

13.12.2017 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №7, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти п.12.2 договору в наступній редакції: дія договору вважається продовженою на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до останнього дня терміну дії договору жодна з сторін письмово не повідомила іншу сторону про припинення даного договору у встановлений термін.

23.02.2018 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №8, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01.03.2018 ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 6733,33 грн., окрім того: 1346,67 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 8080 грн.

26.11.2018 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №10, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01.12.2018 ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 9325 грн., окрім того: 1865 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 11190 грн.

17.01.2019 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №11, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти п.2.1 договору в наступній редакції: за цим договором у поточному році постачальник зобов`язується передати, а споживач зобов`язується оплатити та прийняти газ в обсягах відповідно до даних, наведених у додатковій угоді, що є невід`ємною частиною цього договору.

15.01.2020 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №13, відповідно до якої сторони дійшли згоди про наступне, зокрема:

- викласти п.3.4 договору в наступній редакції: приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачу у відповідному місяці, оформляється щомісячними актами приймання-передачі товару;

- викласти п.5.1 договору в наступній редакції: у разі здійснення коригування обсягів газу в бік зменшення, постачальник перераховує на поточний рахунок споживача надмірно сплачену суму попередньої оплати за газ до 10 числа місяця наступного за місяцем передачі газу;

- доповнити п.7 цього договору, підпунктом 7.4.5 в такій редакції: за прострочення термінів повернення надмірно сплаченої суми попередньої оплати за газ, постачальник сплачує споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день прострочення платежу, від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення.

26.03.2020 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №14, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01.04.2020 ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 3250 грн., окрім того: 650 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3900 грн.

21.11.2020 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №19, відповідно до якої сторони дійшли згоди про наступне, зокрема, у пункті п.1 договору цифру - 10 замінити цифрою - 20.

26.11.2021 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №25, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01.12.2021 ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 28125 грн., окрім того: 5625 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 33750 грн.

У листі від 20.01.2022 позивач просив відповідача завести ліміт на постачання природного газу Чорноморській філії державного підприємства Адміністрація морських портів України на лютий (місяць) 2022 рік в об`ємі 340 тис.м.куб. згідно договору постачання природного газу №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016.

26.01.2022 сторонами договору №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 укладено додаткову угоду №26, відповідно до якої сторони дійшли згоди, що починаючи з 01.02.2022 ціна за 1000,0 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, ПДВ - 20% складає 28581,67 грн., окрім того: 5716,33 грн. - податок на додану вартість - 20%; всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 34298 грн.

В матеріалах справи наявний рахунок на оплату №230 від 26.01.2022, відповідно до якого: природний газ, кількість - 340 тис. куб.м, ціна з ПДВ - 11661321,36 грн.

Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення №243 від 28.01.2022 про сплату позивачем передоплати за природний газ за рахунком №230 від 26.01.2022 на суму 11661321,36 грн.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі природного газу №479 від 28.02.2022, який підписаний обома сторонами, відповідно до якого: природний газ (лютий 2022 року), кількість - 238,688 тис. куб.м, ціна з ПДВ - 8186521,98 грн.

В матеріалах справи наявна претензія від 30.11.2022, в якій позивач із посиланням, зокрема, на додаткову угоду №26 від 26.01.2022, п.2.5, п.5.1 договору (в редакції додаткової угоди №19) вказав відповідачу про порушення умов договору постачальником щодо повернення 3474799,38 грн. надмірно сплаченої суми за лютий 2022 року, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 3474799,38 грн.

Доказів сплати заявлених до стягнення сум матеріали справи не містять.

Наявність переплати за договором №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016 у розмірі 3474799,38 грн стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення суми передоплати та нарахованих 3%, пені та інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з ч.1-3 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан.

Згідно з ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При цьому, господарський суд враховує висновки, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, а саме: Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні шляхом видачі сертифіката.

Господарський суд зазначає, що даний спір виник на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу №105-В-АМПУ-16 від 30.11.2016, а саме: внаслідок не повернення суми попередньої оплати за природний газ за лютий 2022 року.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладеного договору, приймаючи до уваги кількість спожитого природного газу позивачем у лютому 2022 року, що відображено у акті приймання-передачі №479 на суму 8186521,98 грн. та суму здійсненої передоплати природного газу за лютий 2022 року у розмірі 11661321,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням, господарським судом встановлено факт сплати позивачем за природний газ у більшому розмірі, ніж ним було спожито, з огляду на що у відповідача відповідно до умов договору виник обов`язок з повернення позивачу суми попередньої оплати, яка підтверджена матеріалами справи та становить 3474799,38 грн. та яка відповідачем не спростована, проте доказів такого повернення матеріали справи не містять, з огляду на що господарським судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №105-В-АМПУ-16, а тому за таких обставин суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) про стягнення з відповідача 3474799,38 грн. суми попередньої оплати.

Іншого відповідачем не доведено.

Господарський суд не приймає до уваги посилання відповідача на обставину введення карантину та воєнного стану в Україні з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію російської федерації проти України, оскільки такі доводи повинні супроводжуватись доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином та причинно-наслідкового зв`язку між ними та неможливістю своєчасного виконання зобов`язання за договором, натомість відповідачем таких доказів щодо неможливості виконання договірних зобов`язань в строк не надано, з урахуванням наведеного, господарський суд зазначає про недоведеність відповідачем належними та допустимими доказами наявності у нього правових підстав для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання у спірних правовідносинах.

Щодо заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата відповідачем пені передбачена п.7 (в редакції додаткової угоди №13) укладеного між сторонами договору.

Господарський суд вказує, що в даному випадку, виходячи з обставин даної справи у суду відсутні підстави зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, оскільки відповідачем відповідного клопотання з наданням відповідних доказів та обґрунтувань щодо зменшення подано не було, а виходячи з наявних матеріалів справи та сутності спірних правовідносин суд не вбачає підстав для такого зменшення.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлення судом факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, приймаючи до уваги сутність даних правовідносин, які полягають в неповерненні відповідачем грошових коштів позивача, недоведеність відповідачем наявності у нього правових підстав для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання, а також приймаючи до уваги не надання відповідачем контррозрахунків нарахованих сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) про стягнення з відповідача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання 664495,88 грн. пені, 587067,21 грн. інфляційних втрат та 76540,79 грн. 3% річних.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість, підставність та необхідність задоволення позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна газопостачальна компанія (18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Надпільна, буд. 261, оф. 209, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, код ЄДРПОУ 38728 /три мільйони чотириста сімдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять/ грн. 38 коп. суми попередньої оплати, 664495 /шістсот шістдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто п`ять/ грн. 88 коп. пені, 587067 /п`ятсот вісімдесят сім тисяч шістдесят сім/ грн. 21 коп. інфляційних втрат, 76540 /сімдесят шість тисяч п`ятсот сорок/ грн. 79 коп. 3% річних та 72043 /сімдесят дві тисячі сорок три/ грн. 55 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13 червня 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля